Єдиний унікальний номер 225/763/20
Номер провадження 33/804/153/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року                     місто Бахмут        
Суддя судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі                    Цапу А.В., за участі захисника Рибалко О.С., яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Рибалко О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, який має дитину на утриманні, не працюючого, що проживає в АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1        ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -
ВСТАНОВИЛА:
Згідно до постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 29 січня 2020 року о 20 год. 06 хв. в м. Торецьку по вулиці Історична, напроти шахти «Центральна» керував транспортним засобом, Ніссан Максіма, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на виявлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. 
Постановою судді Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На вказану постанову суду захисником Рибалко О.С., яка діє в інтересах                ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, в якій вона просить постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при розгляді зазначеної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не надано оцінку щодо того що працівниками поліції, у порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», не роз`яснено причину зупинки автотранспорту, в якому знаходився ОСОБА_1 ; також ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1   складений працівником поліції Парубцем О.А . зі  слів своїх колег, який не був присутній на місці події; працівник поліції Парубець О.А. не досліджував реакцію зіниць очей ОСОБА_1 на світло; з пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що він не чув, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду; ОСОБА_1 не відмовлявся від проїзду до лікарні для медичного огляду, а просив зачекати свого адвоката; працівник поліції Лінник В.В., ввів в оману ОСОБА_1 , роз`яснив, що останній може за власною ініціативою пройти медичний огляд у найближчі дні.    
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, повідомлений належним чином про місце, день та час розгляду адміністративної справи, заяв про відкладання розгляду справи не надав. Захисник Рибалко О.С. не заперечував проти розгляду справи за відсутності                    ОСОБА_1 .     
Заслухавши суддю - доповідача, думку захисника Рибалко О.С., яка просила скасувати постанову Дзержинського міського суду Донецької області та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення, за обставини, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що  скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід  залишити без змін за таких підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 05055 від 29.01.2020 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 керував авто Ніссан Максіма, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на виявлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
Також суддя обґрунтовано послався у постанові на покази свідків, які безпосередньо були допитані в судовому засіданні. 
Інспектор Парубець О.А. , який прибув на місце події після зупинки ОСОБА_1 іншими працівниками поліції,  які повідомили йому, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, тому він особисто запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд в медичній установі, однак останній знову відмовився пройти медичний огляд в присутності двох свідків, сказавши, що поспішає, та відмовився підписати протокол.
Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що працівниками поліції йому запропоновано бути свідком, коли ОСОБА_1 запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження такого огляду, про що був складений протокол, який він та інший свідок підписали.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він та ще один свідок на прохання працівників поліції були присутні під час, коли ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження такого огляду, про що був складений протокол та він з іншим свідком його підписали.  
Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що є другом ОСОБА_1 багато років, підтвердив, що знаходився в машині з ОСОБА_1 , коли їх машину було зупинено працівниками поліції, які попросили надати документи на машину, а потім сказали ОСОБА_1 , що бачать в нього признаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати з ними до медичного закладу для проходження медичного огляду, але той відмовився, сказавши, що йому потрібно їхати за дитячим харчуванням. Просив надати час запросити захисника.    
Провина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення також підтверджується відеозаписом, зробленим працівниками поліції, з якого вбачається, що останній був зупинений працівниками поліції, йому запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки інспектор вважає, що в нього наявні признаки наркотичного сп`яніння. Тривалий час ОСОБА_1 в категоричній формі відмовлявся від проходження огляду, на протязі майже години тягнув час, пропонував працівникам поліції «порішати» це питання, тобто у не процесуальний спосіб, декілька разів телефонував комусь та казав, що хтось зараз скаже працівникам поліції «хто він», неодноразово категорично відмовлявся від поїздки до наркологічної лікарні, після чого були запрошені свідки, у присутності яких він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркологічного сп`яніння.                        
Апеляційний суд не погоджується з доводом апеляційної скарги захисника                Рибалко О.О., в інтересах ОСОБА_1 , про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, нібито складений працівником поліції Парубцем О . А ., який не був присутній на місці події, оскільки, з пояснень інспектора Парубця О.А. , які він надав суду першої інстанції у судовому засіданні, вбачається, що останній дійсно прибув на місце пригоди в той час, коли ОСОБА_1 вже був зупинений іншими інспекторами, які сказали, що він відмовляється пройти медичний огляд. Парубець О.А. підійшовши до машини, ще раз запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, про що був складений протокол. 
Доводи апеляційної скарги Рибалко О.О. , в інтересах ОСОБА_1 стосовно показів свідка ОСОБА_3 спростовується саме зазначеними показами у судовому засіданні останнього, який повідомив суду, що у його присутності ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовився від його проходження, про що був складений протокол, де він та інший свідок залишили свої підписи. Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_4 .
Апеляційний суд вважає, що право на захист ОСОБА_1 порушено не було, оскільки він не був обмежений у можливості запросити до участі у справі захисника, між тим, ОСОБА_1 на протязі 50 хв. не намагався запросити захисника, а пропонував вирішити питання у не процесуальний спосіб та вів розмову за телефоном з невідомими особами. Крім того, під час судового розгляду справи повністю відновлені його права, у тому числі, брати участь в судових засіданнях, давати пояснення, запросити захисника - його інтереси захищав захисник Рибалко О.О., тобто він скористався своїм право на захист.   
Апеляційний суд не може взяти до уваги довід апеляційної скарги про те, що працівник поліції Лінник В.В., нібито, увів в оману ОСОБА_1 та  роз`яснив, що останній може за власною ініціативою пройти медичний огляд у найближчі дні, оскільки з відеозапису вбачається, що працівник поліції пропонував пройти огляд у місцевому наркологічному диспансері, а якщо він буде не згоден з результатами огляду - про право ОСОБА_1 зранку самостійно пройти медичний огляд.
Згідно до постанови КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.  
З медичного висновку № 93 від 31 січня 2020 року, яка надана ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 , 31 січня 2020 року пройшов обстеження у лікаря-нарколога диспансерного наркологічного відділення м. Торецька за власним бажанням, за результатами якого встановлено діагноз «Тверезий».  Проте вказана довідка не може бути взята до уваги у якості доказу на предмет не перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, оскільки вона складена 31 січня 2020 року, тобто майже через дві доби після складення протоколу про адміністративне правопорушення. 
Окрім того, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду в наркологічному диспансері, а не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.    
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП  при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дотримався вимог КУпАП, з`ясував всі обставини справи, виніс справедливе та обґрунтоване рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не має, порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
            З огляду на викладене, постанова судді Дзержинського міського суду Донецької області від  25 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 є законною,  обґрунтованою та немає підстав для її скасування.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника Рибалко О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя         Е.Л. Ковалюмнус