33/804/159/20 
                                                                                265/174/20 
                                               
                                                            Суддя 1-ої інстанції Копилова Л.В.
                                                            Суддя доповідач – Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130  КУпАП                                                               

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року                                                                                                  м. Маріуполь

            Суддя  судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від  03 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1                     ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - 

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 02 січня 2020 року о 23:39 годині,                ОСОБА_1 по бульвару Морському, 52 в Лівобережному районі м. Маріуполя, керував автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В ході проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510» було встановлено стан алкогольного сп`яніння (результат 0,71 проміле), при цьому від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння          ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1  ст. 130 КУпАП.
      На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що  його не було повідомлено належним чином в установленому законом порядку про дату, час та місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього; з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити яке саме правопорушення він допустив: керував авто в стані алкогольного сп`яніння чи відмовився від проходження медичного огляду. Звертає увагу, що газоаналізатор, який використовувався співробітниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього - не є зареєстрованим технічним приладом, дозволеним для застосування на території України. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати. 
Захисником Лисаковою О.О. була подана заява про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 , просить ухвалити нове рішення, яким провадження по справі закрити на підставі ст.ст. 38, 247 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.
Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови, а з матеріалів справи не вбачається дати отримання ним копії оскаржуваного рішення, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 298174 від 02.01.2020 року (а.с. 2);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1927705 від 01.01.2020 року (а.с. 6);
- роздруківкою з газоаналізатору Драгер, з якої вбачається, що результат тесту  ОСОБА_1 складає 0, 71 проміле, на якому містяться підписи свідків та ОСОБА_1 (а.с. 3); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним за участю двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого перебував у стані алкогольного сп`яніння (0, 71 проміле), крім того даний акт містить підписи свідків та ОСОБА_1 (а.с. 4);
- довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (а.с. 5);
- рапортами поліцейських Горнова В. та  ОСОБА_4 (а.с. 9-10)
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зі змісту яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1   пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер для визначення стану сп`яніння, результат огляду 0, 71 проміле, (а.с. 7);
- розпискою ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом 48 годин (а.с. 8);
- відеозаписом з подіями 01.01.2020 року - 02.01.2020 року за участю                      ОСОБА_1 (а.с. 11).
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого та правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
На думку суду апеляційної інстанції посилання апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього є необґрунтованими, адже матеріали провадження містять судові повістки, спрямовані на поштову адресу               ОСОБА_1 , які останній не отримував. Разом з тим, ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений працівниками поліції про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Орджонікідзевському районному суді м. Маріуполя Донецької області, тож мав самостійно вживати заходів щодо реалізації свого диспозитивного права бути присутнім при судовому розгляді справи. Крім того, для реалізації даного права функціонує сайт «Судова влада України», на якому, ввівши відповідні дані особи відносно якої розглядається судова справа можливо дізнатися про хід розгляду справи. За таких підстав ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про хід судової справи відносно нього, однак цим правом не скористався. За таких підстав порушень положень КУпАП з боку суду першої інстанції в даному випадку не було.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до                 ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Аналізом фабули адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 298174 від 02.01.2020 року встановлено, що водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. За результатами проведеного огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 7510 ARLM 0361», в присутності двох свідків, було визначено, що вміст спирту у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складає 0, 71 проміле, що є алкогольним сп`янінням. Після проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 пропонувалось пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Дана фабула повністю відображає подію адміністративного правопорушення, яка полягає у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За таких підстав доводи апеляційної скарги про неможливість встановити подію адміністративного правопорушення з фабули протоколу про адміністративне правопорушення є необгрунтованими.
В ході підготовки до апеляційного розгляду з Управління патрульної поліції в Донецькій області було витребувано інформацію про сертифікацію та повірку газоаналізатора «Drager Alkotest 7510 ARLM 0361». Так, згідно сертифікату відповідності № UA.TR.039.645 від 18.02.2019 року, газоаналізатори «Drager Alkotest» відповідають Додатку 6 Технічного регламенту щодо медичних виробів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 02.10.2013 року (а.с. 35, 39). Згідно свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1228 від 21.03.2019 року, газоаналізатор «Drager Alkotest 7510 ARLM 0361»  відповідає вимогам Методики повірки 982-12-12 (а.с. 36, 38). Аналіз даних документів вказує на законність використання вищевказаного газоаналізатору та підтверджує дійсність повірки на момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, тож доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що газоаналізатор «Drager Alkotest 7510» не дозволений для використання співробітниками поліції на території України, не заслуговують на увагу та є безпідставним, виходячи з наступного.
Так, п. 1 та п. 3 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,  затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під номером 43 зазначеного переліку містяться відомості про газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Отже, газоаналізатори «Drager Alcotest», внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України з необмеженим строком дії свідоцтва. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 7510» проводився за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість, у разі незгоди з використанням вказаного приладу, пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я. Свою незгоду із застосуванням для визначення стану алкогольного сп`яніння технічного засобу «Drager Alcotest 7510» ОСОБА_1 висловив лише в апеляційній скарзі, в той час як ані під час проведення такого огляду працівниками поліції на місці зупинки, ані після цього, водій жодним чином не виказував свою незгоду з показниками вищевказаного газоаналізатора. Газоаналізатор «Drager Alcotest 7510», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, чим спростовуються доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора «Drager Alkotest 7510 ARLM 0361» під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи. 
В оскаржуваній постанові судом відповідно до вимог закону надано оцінку всім доказам по справі в їх сукупності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом», незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції. 
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті. 
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Ч. 8 ст. 294 КУпАП встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Аналіз вищенаведених правових норм вказує на те, що у випадку скасування постанови суду першої інстанції судом апеляційної інстанції та спливу на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення судом апеляційної інстанції строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд апеляційної інстанції закриває провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Разом з тим, дана справа про адміністративне правопорушення розглянута судом першої інстанції у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, підстав для скасування оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції не вбачає. За таких обставин, посилання представника ОСОБА_5 – адвоката Лисакової О.О. щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягають. 
Суд першої інстанції  відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.  
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 
   ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 березня 2020 року, якою ОСОБА_1   притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від  03 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 -  залишити без змін.
            Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           В.В. Куракова