ПОСТАНОВА
Іменем України

11 червня 2020 року 
Київ
справа №826/4747/13-а
адміністративне провадження №К/9901/28501/18, №К/9901/28500/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Київської міської митниці ДФС та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК»
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року (суддя Огурцов О.П.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року (судді: Хрімлі О.Г. (головуючий), Ганечко О.М., Літвіна Н.М.) 
у справі № 826/4747/13-а
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК»
до Київської регіональної митниці ДФС
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» (далі - ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК») звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської регіональної митниці ДФС (правонаступником якої є Київська міська митниця ДФС; далі - Митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від     30 січня 2013 року № 29.
Справа неодноразово розглядалася судами різних інстанцій.
Так, Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 19 червня 2013 року відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 14 листопада 2013 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким задовольнив адміністративний позов ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК». 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08 червня 2015 року скасував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада           2013 року, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що у позивача не могло виникнути обов`язків щодо сплати антидемпінгового мита за вантажними митними деклараціями, за якими товар був ввезений на митну територію України в той час, коли постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року була чинною. Разом із тим, суд дійшов висновку, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дію нормативно-правового акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі. З огляду на це, а також враховуючи що у спірному податковому повідомленні-рішенні не визначено конкретних сум сплати податкового зобов`язання по кожній конкретній вантажно-митній декларації та ці питання не були предметом дослідження в судах, справу вирішено направити на новий розгляд.
Під час нового розгляду справи Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 22 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року, адміністративний позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2013 року № 29 в частині нарахування ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» антидемпінгового мита на товари, що ввозилися на територію України відповідно до вантажно-митних декларацій за період з 25 листопада          2010 року до 16 березня 2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, висновувався на тому, що покладення відповідачем на позивача після скасування судом заходів забезпечення адміністративного позову обов`язку щодо сплати антидемпінгового мита відповідно до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі за період, коли дію зазначеного рішення було зупинено, є правомірним. Натомість суди визнали неправомірним нарахування позивачу антидемпінгового мита на товари, що ввозилися на територію України відповідно до вантажних митних декларацій за період з 25 листопада 2010 року до 16 березня            2011 року, у період, коли постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року була чинною.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. 
На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що якщо митний орган прийняв митну декларацію, надав дозвіл на пропуск товарів через митний кордон та завершив митне оформлення таких товарів, то в подальшому у нього відсутні правові підстави для донарахування грошових зобов`язань за такими митними деклараціями. Позивач вважає, що на момент митного оформлення спірних митних декларацій національне законодавство не давало можливості ні позивачу, ні співробітникам митного органу передбачити, що до цих митних оформлень буде застосовано оскаржуване рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня     2009 року № АД-216/2009/4402-37.
Крім того, із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України звернулася також і Митниця, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, відповідач зазначив, що рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від           29 вересня 2009 року № АД-216/2009/4402-37 визнано в судовому порядку правомірним та законним, тому передбачені ним антидемпінгові заходи підлягають застосуванню протягом усього строку, на який вони запроваджувалися.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 29 липня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК», а ухвалою від 16 серпня 2016 року - за касаційною скаргою Митниці. Матеріали касаційних скарг об`єднано в одне касаційне провадження. 
Учасники справи не подали заперечення/відзиви на касаційні скарги, що не перешкоджає розгляду справи.
23 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
09 січня 2018 року на адресу Верховного Суду від арбітражного керуючого        Петрової О.Є . надійшло клопотання про закриття провадження у справі №826/4747/13-а на підставі пункту 5 частини першої статті 238 КАС України, якою передбачено, що суд закриває провадження у справі у разі, зокрема, припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Заявник зазначає, що 22 червня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 10731170030021190 про припинення юридичної особи.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що у період з 18 грудня 2012 року до 27 грудня 2012 року відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 351 Митного кодексу України, наказу Київської регіональної митниці від 11 грудня 2012 року № 1457-к «Про тимчасове переведення працівників митниці», наказу Київської регіональної митниці від 18 грудня 2012 року № 1236 «Про проведення невиїзної документальної перевірки» відповідачем проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при декларуванні товару «Шприци» походженням з Королівства Іспанія за період з 01 січня 2010 року до 31 грудня 2011 року, за результатами якої складено акт № н/84/12/100000000/31988139 від 28 грудня      2012 року.
Відповідно до висновків вказаного акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення статті 13 Закону України «Про Єдиний митний тариф» та пункту 2.4 рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня           2009 року № АД-216/2009/4402-37 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну шприців походження з Королівства Іспанія, Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії, Федеративної Республіки Німеччини і Китайської Народної Республіки» за 87 вантажними митними деклараціями, перелік яких наведений у додатку № 1 до акта перевірки, внаслідок чого позивачем не здійснено нарахування та не сплачено антидемпінгове мито, що призвело до заниження суми податкового зобов`язання по сплаті антидемпінгового мита в розмірі 14 717 619,03 грн.
30 січня 2013 року на підставі акта перевірки Митниця прийняла податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 29, згідно з яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «антидемпінгове мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання» в розмірі 14 632 493,66 грн.
Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі «Про застосування остаточних антидепінгових заходів щодо імпорту в Україну шприців походження Королівства Іспанія, Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії, Федеративної Республіки Німеччина і Китайської Народної Республіки» від 29 вересня 2009 року №АД-216/2009/4402-37 застосовано остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну шприців з полімерних матеріалів з голками або без голок, двокомпонентних та трьохкомпонентних: об`ємом 2 мл, 5 мл, 10 мл походженням з Китайської Народної Республіки; об`ємом 5 мл, 10 мл, походженням з Королівства Іспанія; об`ємом 10 мл походженням із Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії; об`ємом 10 мл походженням з Федеративної Республіки Німеччина.
Дію рішення від 29 вересня 2009 року № АД-216/2009/4402-37 було зупинено ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2010 року про забезпечення позову у справі № 2а-3851/10/2670 за позовом ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТІК», ТОВ «МЕДІК-О-ПЛАНЕТ», ТОВ «АЛЬЯНС ФАРМ» до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Мінекономіки України, ВАТ «ГЕМОПЛАСТ», ЗАТ «ТЮМЕНЬ-МЕДІКО-СМІЛА», про визнання протиправним та скасування рішення.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2010 року у зазначеній справі  в позові відмовлено; заходи забезпечення позову скасовано. Ця постанова скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року; рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від    29 вересня 2009 року № АД-216/2009/4402-37 визнано протиправним та скасовано; заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 01 листопада 2010 року, скасовані.
У подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 березня            2011 року у справі № 2а-3851/10/2670 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року скасовано, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2010 року про відмову у задоволенні адміністративного позову залишено в силі.
У періоди зупинення судами дії рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня 2009 року № АД-216/2009/4402-37, а також чинності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року позивач ввіз на митну територію України товар «Шприци ін`єкційні одноразового застосування «BD DISCARDIT™ ІІ» з голками та без голок (об`ємом 2 мл, 5 мл, 10 мл, 20 мл)», виробник - «Becton Dickinson S.А.», країна виробництва - Іспанія, за кодом згідно з УКТ ЗЕД 9018311000 (ставка ввізного мита 0 %) за 87 вантажними митними деклараціями, перелік яких наведений у додатку № 1 до акта перевірки. 
Надаючи правову оцінку висновкам судів попередніх інстанцій та доводам скаржників, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з преамбулою Закону України від 22 грудня 1998 року № 330-XIV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» цей Закон визначає механізм захисту національного товаровиробника від демпінгового імпорту з інших країн, митних союзів або економічних угруповань. Він регулює засади і порядок порушення та проведення антидемпінгових розслідувань і застосування антидемпінгових заходів.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» антидемпінгові заходи - це попередні або остаточні заходи, що застосовуються відповідно до цього Закону під час або за результатами антидемпінгового розслідування.
Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів. Зазначене мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, митних зборів тощо, які, як правило, справляються при ввезенні на митну територію країни імпорту певних товарів.
У рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня 2009 року        №АД-216/2009/4402-37 йдеться про те, що за результатами антидемпінгового розслідування встановлено факт демпінгового імпорту в Україну шприців з полімерних матеріалів, у зв`язку з чим національні інтереси України потребують застосування остаточних антидемпінгових заходів. Цим рішенням установлені розміри ставок остаточного антидемпінгового мита на імпорт в Україну шприців.
Згідно з пунктами 2.7 та 5 зазначеного рішення остаточне антидемпінгове мито справляється митними органами України незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, митних зборів тощо, які, як правило, справляються під час імпорту в Україну товарів. Це рішення набирає чинності через 30 днів з дня опублікування повідомлення про нього в газеті «Урядовий кур`єр». Повідомлення було опубліковане у вказаному виданні 06 жовтня 2009 року. Тобто рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня 2009 року №АД-216/2009/4402-37 набрало чинності 05 листопада 2009 року.
Відповідно до статті 10 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.
Статтею 13 Закону України від 05 лютого 1992 року № 2097-XII «Про Єдиний митний тариф» (чинний на час здійснення імпортних поставок позивачем) визначено, що антидемпінгове мито підлягає застосуванню, зокрема, відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, яке заподіює шкоду національному товаровиробнику.
Як вбачається із матеріалів справи, у період з 01 січня 2010 року до 31 грудня         2011 року позивач імпортував товари «Шприци ін`єкційні одноразового застосування «BD DISCARDIT™ ІІ» з голками та без голок (об`ємом 2 мл, 5 мл, 10 мл, 20 мл)», виробник «Becton Dickinson S.А.», країна виробництва Іспанія, за кодом згідно з        УКТ ЗЕД 9018311000 (ставка ввізного мита 0 %).
При ввезенні на територію України вказаного товару ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» не обчислювало та не сплачувало антидемпінгове мито у зв`язку із зупиненням дії рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня 2009 року          №АД-216/2009/4402-37 на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2010 року у справі № 2а-3851/10/2670 у період з 12 березня 2010 року до 15 вересня 2010 року та на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року у справі № 2а-3851/10/2670 у період з 01 листопада 2010 року до 25 листопада 2010 року, а також у період, коли постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада           2010 року у справі № 2а-3851/10/2670 була чинною. 
За положеннями статті 117 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (частина перша).
Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (частина друга).
Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб`єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов`язковою для виконання (частина третя).
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову, як в адміністративному судочинстві, так і в інших його видах, є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Зупинення дії нормативно-правового акта, як один із способів забезпечення позову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише як один із способів судового захисту тимчасово зупиняє їх реалізацію до вирішення спору по суті та не є підставою для звільнення позивача від виконання встановленого законом обов`язку після скасування таких заходів у випадку відмови у задоволенні позову.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від               09 грудня 2014 року у справі № 21-421а14.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що відповідачем правомірно нараховано позивачу суму грошового зобов`язання з антидемпінгового мита відповідно до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня 2009 року №АД-216/2009/4402-37 за період, коли дію зазначеного рішення було зупинено.
Разом із тим, відповідно до частини п`ятої статті 254 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду в письмовому провадженні - через п`ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі.
Згідно з частиною першою статті 255 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Таким чином, суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку, що з набранням чинності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від    25 листопада 2010 року у справі № 2а-3851/10/2670 рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня 2009 року №АД-216/2009/4402-37 втратило чинність, а тому його положення, починаючи з цієї дати, не могли бути застосовані при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщувались через митний кордон України, до 16 березня 2011 року (дата скасування Вищим адміністративним судом України постанови суду апеляційної інстанції).
За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2013 року № 29 в частині нарахування ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» антидемпінгового мита на товари, що ввозилися на територію України, відповідно до вантажних митних декларацій за період з 25 листопада 2010 року до 16 березня 2011 року прийнято Митницею протиправно.
Касаційні скарги учасників справи не спростовують правильність висновків, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Разом із цим, враховуючи заявлене арбітражним керуючим Петровою О.Є. клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з припиненням ТОВ «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» (позивача у справі), що не допускають правонаступництва, колегія суддів зазначає наступне.
Підстави для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження в справі визначені у статті 354 КАС України.
Згідно з частиною першою цієї статті суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої цієї статті, якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.
Оскільки за результатами розгляду касаційної скарги Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено законні та обґрунтовані рішення, то припинення юридичної особи після ухвалення таких рішень судами попередніх інстанцій не може бути підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 238 КАС України.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційні скарги Київської міської митниці ДФС та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОГТ МЕДІКАЛ ЛОГІСТИК» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                        І.А. Гончарова

Судді                                        І.Я. Олендер

                                                                                                              Р.Ф. Ханова