ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/20607/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Баранець О.М., Ткач І.В., 
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.;

за участю представників:
позивача -Черея О.В.,
відповідача - 1 -Тарасенкова В.В., 
                      - 2 - не з`явився, 
                      - 3 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Пінчук В.І.)
від 27.06.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Козир Т.П., судді - Коробенко Г.П., Кравчук Г.А.)
від 26.11.2019,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»
до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гунько Ірини Іванівни
про визнання частково недійсним договору та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2017 року ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Державний ощадний банк України", ТОВ "ПГ Інвест" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., про визнання недійсним додатку №1 до іпотечного договору від 31.01.2014, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "ПГ Інвест", зареєстрованого за №190 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., згідно з яким предметом іпотеки є майнові права на квартири, які розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Коцюбинського, будинок 9 (будівельний №36), а саме, на квартири: № № 19, 43, 102, 118, 123, 134, 141, 142, 161, 162, 167, 201, 206, 209, 218, 222, 227, 231, 237, 311, 317, 330, 339, 378, 383, 396, 401 та зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., а у разі її відсутності будь-якого іншого нотаріуса Київського міського нотаріального округу, зняти заборону відчуження та виключити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою вказаних квартир (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" є власником зазначених квартир і ТОВ "ПГ Інвест" не мав права передавати їх у іпотеку ПАТ "Державний ощадний банк України".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019, позов задоволено.

Визнано частково недійсним додаток №1 до іпотечного договору від 31.01.2014, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "ПГ Інвест", зареєстрованого за №190 приватним нотаріусом Гунько І.І. Київського міського нотаріального округу. 

Зобов`язано приватного нотаріуса Гунько І. І. Київського міського нотаріального округу, а у разі її відсутності будь-якого іншого нотаріуса Київського міського нотаріального округу, зняти заборону відчуження та виключити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою квартири (згідно з наведеним у рішенні переліком квартир). 

Приймаючи рішення, господарські суди дійшли висновків, що ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" є власником відповідних квартир наведених у позові. Додаток №1 до іпотечного договору, в частині передачі їх в іпотеку, суперечить положенням ст. 583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку", що є підставою для визнання його недійсним та, відповідно, для зняття заборони відчуження і виключення відповідних записів з реєстру обтяжень. Заява відповідача-1 про застосування позовної давності була залишена судом без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України. 

У грудні 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 

Підставами для скасування судових рішень відповідач-1 зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. Вказує, що суди безпідставно залишили без розгляду його заяву про застосування позовної давності у справі. 

У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає постанову апеляційного суду та рішення місцевого господарського суду законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін. Доводи, викладені у відзиві, зводяться до обґрунтованості оскаржуваних у справі судових рішень. 

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами, між ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" як покупцем/інвестором, УК "Екосорб" як емітентом/первісним замовником будівництва, пайовим венчурним інвестиційним фондом "Альфа-К" недиверсифікованого виду закритого типу ТОВ "Компанія з управління активами "Екосорб Інвест" як продавцем та ТОВ "Українська мандатна компанія" були укладені 27 договорів купівлі-продажу цінних паперів, а саме: №36-302-ЧК/БВ-313 від 04.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-359-(43) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-343-(102) від 05.05.2018, №36-303-ЧК/БВ-315 від 04.04.2018, №36-309-ЧК/БВ-383-(123) від 21.04.2008, №36-305-ЧК/БВ-319 від 04.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-379-(141) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-381-(142) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-345-(161) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-347-(162) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-385-(167) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-361-(201) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-363-(206) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-365-(209) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-367-(218) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-369-(222) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-375-(227) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-377-(231) від 21.04.2008, №36-304-ЧК/БВ-317 від 04.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-353-(311) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-349-(317) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-355-(330) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-339-(339) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-357-(378) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-341-(383) від 21.04.2008, №36-309-ЧК/БВ-371-(396) від 05.05.2008, №36-309-ЧК/БВ-373-(401) від 05.05.2008, відповідно до умов яких продавець зобов`язався передати, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити облігації на умовах цих договорів.

Згідно з п. п. 1.2, 1.3, 3.1, 3.4 та 4.3 договорів купівлі-продажу цінних паперів пакет облігацій має такі характеристики: емітентом цінних паперів є УК "Екосорб", вид цінного паперу - облігація підприємства, іменна цільова (безпроцентна) серії "G", форма випуску облігації бездокументарна, свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій №132/2/07 від 14.03.2007, код цінних паперів (ISIN) UA4000007314, номінальна вартість одної облігації 3 000,00 грн, термін погашення облігацій: з 01.11.2009 по 02.04.2010.

Умови випуску та розміщення облігацій боржника, а також його права та обов`язки викладені в проспекті емісії іменних цільових облігацій УК "Екосорб" опублікованому у офіційному виданні ДКЦПФР "Вісник. Цінні папери" № 57-58 (1871) від 16.03.2007. 

Придбані кредитором облігації, згідно з п. 11.4 проспекту емісії були випущені боржником з метою залучення коштів від юридичних та фізичних осіб для фінансування будівництва за будівельною адресою: вулиця Коцюбинського, будинку 9 (будівельний № 36), село Чайки, Києво-Святошинського району Київської області.

При погашенні одна облігація серії «G» згідно з п. 11.7 проспекту емісії надає право її власнику отримати у власність 1 (один) квадратний метр загальної площі квартири у житловому будинку. 

Відповідно до п. 12.6 проспекту емісії конкретне приміщення, що буде передано власнику облігацій при погашенні, визначається в договорі бронювання, що укладається між власником облігацій та емітентом.

Одночасно зі вказаними договорами купівлі-продажу цінних паперів між ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" та УК "Екосорб" були укладені договори про бронювання квартир в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського, №9 (будівельний №36), с. Чайки, Києво-Святошинського р-ну Київської обл., а саме: договір № 36-302-ЧК про бронювання квартири №19 від 04.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №43 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №102 від 05.05.2008; договір № 36-303-ЧК про бронювання квартири №118 від 04.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №123 від 21.04.2008; договір № 36-305-ЧК про бронювання квартири №134 від 04.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №141 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №142 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №161 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №162 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №167 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №201 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №206 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №209 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №218 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №222 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №227 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №231 від 21.04.2008; договір № 36-304-ЧК про бронювання квартири №237 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №311 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №317 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №330 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №339 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №378 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №383 від 21.04.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №396 від 05.05.2008; договір № 36-309-ЧК про бронювання квартири №401 від 05.05.2008. 

За умовами вказаних договорів про бронювання квартир УК "Екосорб" зобов`язався закріпити за позивачем об`єкти інвестування - квартири  у зв`язку з придбанням позивачем облігацій за договорами купівлі-продажу цінних паперів. 

За таких обставин суди встановили, що метою укладення вказаних договорів купівлі-продажу цінних паперів та договорів бронювання квартир було фінансування ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" шляхом купівлі пакетів облігацій, що надавало власнику пакету облігацій право на отримання у приватну власність квартир. 

23.08.2013 між ТОВ "ПГ Інвест" та УК "Екосорб " був укладений договір про заміну замовника будівництва.

Відповідно до п. 3 вказаного договору УК "Екосорб" є власником об`єкту містобудування, що находиться за адресою: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36) с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область. 

У розділі 3 договору про заміну замовника будівництва від 23.08.2013 зазначено, що предметом цього договору є передання всіх прав УК "Екосорб", які належать йому як замовнику будівництва об`єкта містобудування, ТОВ "ПГ Інвест ". 

Таким чином, після передачі УК "Екосорб" належних йому прав замовника - забудовника житлового будинку відбулась заміна боржника в зобов`язанні, які виникли між ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" та УК "Екосорб", у зв`язку з придбанням ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" облігацій.

31.01.2014 між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "ПГ Інвест" був укладений договір іпотеки, який зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І. за номером 190. 

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ "ПГ Інвест" передано в іпотеку ПАТ "Державний ощадний банк України" майнові права на квартири за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, 9, а саме, права на квартири № № 19, 43, 102, 118, 123, 134, 141, 142, 161, 162, 167, 201, 206, 209, 218, 222, 227, 231, 237, 311, 317, 330, 339, 378, 383, 396, 401.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 у справі № 911/5039/14, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 26.06.2018, визнано за ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" право власності на квартири № № 19, 43, 102, 118, 123, 134, 141, 142, 161, 162, 167, 201, 206, 209, 218, 222, 227, 231, 237, 311, 317, 330, 339, 378, 383, 396, 401, які розташовані у житловому будинку по вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки Києво-Святошинського р-ну Київської обл. 

Судами у справі № 911/5039/14 також встановлено, що позивач - ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" виконало свої грошові зобов`язання за договорами купівлі-продажу облігацій, повністю сплативши вартість об`єктів будівництва (квартир). 

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд виходить з такого.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, обґрунтовували свої судові рішення посиланням на ст. 583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку". Встановили, що у спірному додатку № 1 до іпотечного договору зазначені квартири, що є власністю ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти", відповідно, він порушує права позивача. 

Проте, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції безпідставно залишив без розгляду заяву АТ "Державний ощадний банк України" про застосування позовної давності в цій справі з посиланням на норми ГПК України, а суд апеляційної інстанції цю помилку не виправив і підтвердив правомірність, на його думку, відповідних дій місцевого господарського суду.

При цьому попередні судові інстанції не врахували, що позовна давність є інститутом матеріального, а не процесуального права, і тому положення ГПК України до розгляду зазначеної заяви не застосовуються. 

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 910/10399/18.

Згідно з частиною третьою статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У цій справі рішення місцевого господарського суду прийнято 27.06.2019, а заява відповідача-1 про застосування позовної давності була заявлена в судовому засіданні 27.06.2019 до його ухвалення, як того вимагає вищевказана норма закону.

Залишивши в порушення вимог частити 3 статті 276 ЦК України заяву відповідача про застосування позовної давності без розгляду, попередні судові інстанції не з`ясували обставин щодо застосування позовної давності в цій справі, а саме: коли розпочався перебіг позовної давності за заявленими у справі вимогами; чи спливла позовна давність на час подання позову у справи; якщо спливла, то чи існували поважні причини пропуску позовної давності, і якщо існували, то які та чим (якими доказами) це підтверджується.

Таким чином, попередні судові інстанції у розгляді справи не застосували норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме положення глави 19  ЦК України; залишивши без розгляду заяву про застосування позовної давності, порушили положення частини другої статті 118, частини третьої статті 161 165 ГПК України, які не підлягали застосуванню до спірних правовідносин; не здійснивши з`ясування обставин, що входили до предмета доказування в цій справі та не надавши належної оцінки пов`язаним з цими обставинами доказам, припустилися порушення норм процесуального права, зокрема частини першої статті 86 ГПК України щодо оцінки доказів на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів у справі; частини другої статті 236 ГПК України стосовно ухвалення рішення судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; частини п`ятої статті 236 названого Кодексу щодо ухвалення рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки усім аргументам учасників справи.

Оскільки, Касаційний господарський суд відповідно до частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням викладеного та відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції. 

Під час нового розгляду справи, господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, зокрема щодо обставин перебігу позовної давності, дати їм належну юридичну оцінку і в залежності від встановленого та у відповідності з вимогами чинного законодавства вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні.

З огляду на те, що оскаржені судові рішення у цій справі підлягають скасуванню з переданням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, не може бути поновлена дія скасованого рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі.

Відповідно до вимог п. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі за № 910/20607/17 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л. Стратієнко

Судді                                                                                                  О. Баранець 

                                                                                                            І. Ткач