ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/565/20 Справа № 199/7425/16-ц 	  	Головуючий у першій інстанції: Скрипник О. Г. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А., 
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства “УкрСиббанк” на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства “УкрСиббанк” (Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк”) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства “УкрСиббанк” (Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк”), третя особа – ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, – 
ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року АТ “УкрСиббанк” звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №11346140000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 83200,00 доларів США строком до 15.05.2019 року, а відповідач зобов`язувалась повертати кредит в повному обсязі, згідно графіку погашення заборгованості. На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язувався відповідати перед банком за виконання взятих на себе боржником зобов`язань. Позичальник умови договору не виконує, внаслідок чого станом на 04.10.2016 року утворилась заборгованість, а саме: 49980,75 дол. США – заборгованість за кредитом, 5504, 85 доларів США - заборгованість за процентами, 14112,76 грн – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 12.02.2016 року по 04.10.2016 року. Тому позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів вказану заборгованість в загальному розмірі 55485,60 дол. США та пеню в сумі 14112,76 грн., стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 21785,01 грн. 
Із зустрічним позовом до суду звернулась ОСОБА_1 , обґрунтовуючи його тим, що кредитний договір не підписувала, грошові кошти не отримували та кредит не оплачувала. Тому позивач за зустрічним позовом просила визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту №11346140000 від 16.05.2008 року, укладений з АКІБ «УкрСиБанк» (а.с. 116-122 т.1).
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2019 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту №11346140000 від 16.05.2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 витрати за проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 3961,60 грн. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. 
В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення первісних позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості та залишення без задоволення зустрічних позовних вимог про визнання кредитного договору недійсним. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підтвердження первісних позовних вимог АТ «УкрСиббанк» надано договір про надання споживчого кредиту №11346140000, укладеного 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 83200,00 доларів США строком до 15.05.2019 року з процентною ставкою на перші 30 днів у розмірі 13,00% річних, яка в подальшому підлягає перегляду (а.с. 20-23, 141-147 т.1). 
Згідно копію додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №11346140000 від 16.05.2008 року, було погоджено Графік погашення кредиту (а.с. 23-26, 148-153 т.1). 
На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним вище кредитним договором, 16 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №11346140000/П, відповідно до якого поручитель зобов`язувався відповідати перед банком за виконання взятих на себе боржником зобов`язань (а.с. 27-28 т.1). 
Згідно розрахунку заборгованості, що наданий банком, за кредитним договором про надання споживчого кредиту №11346140000 від 16.05.2008 року,станом на 04.10.2016 року утворилась заборгованість, а саме: 49980,75 доларів США – заборгованість за кредитом, 5504,85 доларів США - заборгованість за процентами, 14112,76 грн – пеня за період з 12.02.2016 року по 04.10.2016 року (а.с. 33-37 т.1). 
Відповідно до висновку експерта №6163-17 від 17.05.2018 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, складеного старшим судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено що:
- два підписи від імені  ОСОБА_1  в графах «Підпис отримувача» та «Ця операція не пов`язана зі здійсненням підприємницької та інвестиційної діяльності» в оригіналі Заяви №65 від 16.05.2008, виконані не  ОСОБА_1 ,  іншою особою;
- вісім підписів від імені ОСОБА_1 на кожному аркуші та в графі «Позичальник» в оригіналі Договору про надання споживчого кредиту №11346140000 від 16.05.2008, виконані не ОСОБА_1 , іншою особою;
- шість підписів від імені ОСОБА_1 на кожному аркуші та в графі «Позичальник» і оригіналі Додатку №1 «Графік погашення кредиту» до Договору про надання споживчого кредиту №11346140000 від 16.05.2008, виконані не ОСОБА_1 , іншою особою;
- десять підписів від імені ОСОБА_1 на кожному аркуші, в графі «Позичальник» та в графі про отримання оригіналу Додатку №2 в оригіналі Додатку №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» до Договору про надання споживчого кредиту №11346140000 від 16.05.2008, виконані не ОСОБА_1 , іншою особою.
- оскільки оригінал досліджуваного документу - Заяви на видачу траншу від 16.05.2008, не наданий, питання, поставлене відносно цього документу не вирішувалось (а.с. 240-248 т.1).
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
За положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Частинами 1, 2 ст. 215 діючого ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, де закріплено, що зміст правочину не має суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недійсним також є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Частинами 1, 2 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, зокрема, вищевказаному висновку судової почеркознавчої експертизи; встановивши факт непідписання ОСОБА_1 оспорюваного кредитного договору; враховуючи, що банком не доведено факт отримання кредитних коштів саме ОСОБА_1 , - колегія дійшла висновку про недоведеність позивачем за первісним позовом факту укладення у простій письмовій формі 16.05.2008 року договору про надання споживчого кредиту №11346140000 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . 
Отже, оспорюваний кредитний договір, відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, є нікчемним і, згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, - недійсним з моменту його вчинення. 
Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову щодо визнання кредитного договору №11346140000 від 16.05.2008 року недійсним, оскільки, за викладених вище обставин, оспорюваний договір не відповідає наведеним вимогам Цивільного кодексу України; недійсність (нікчемність) оспорюваного договору не визнається банком. 
Враховуючи викладене, первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором №11346140000 від 16.05.2008 року, який не відповідає вимогам ч. 1 ст. 1055 ЦК України, - задоволенню не підлягають. 
Встановивши відсутність обов”язку ОСОБА_1 сплачувати на користь позивача грошові кошти за умовами кредитного договору №11346140000, - колегія приходить до висновку про відсутність таких обов”язків у відповідача ОСОБА_2 , який є поручителем за договором поруки від 16 травня 2008 року, що являється похідним від основного зобов”язання - вищевказаного кредитного договору. 
Доводи апеляційної скарги, що істотні умови кредитного договору відображаються, крім самого договору про надання споживчого кредиту, у заявці-анкеті позичальника на отримання кредиту від 25.04.2008 року та договорі іпотеки від 16.05.2008 року, - не спростовують викладених вище висновків про відсутність підстав для задоволення первісного позову. Заявка-анкета від 25.04.2008 року, у даному випадку, не доводить факту укладення кредитного договору, оскільки містить лише звернення позичальника з пропозицією надати кредит; підпис співробітника банку під заявкою-анкетою засвідчує факт прийняття заявки банком та ознайомлення позичальника з умовами кредитування; підпис працівника банку не скріплений печаткою юридичної особи; адреса, банківські реквізити АКІБ «УкрСиббанк» в заявці-анкеті не вказані (а.с. 169 - 172). Оформлення заявки-анкети позичальника на отримання кредиту від 25.04.2008 року не доводить факту отримання коштів та погодження усіх істотних умов кредитного договору. 
Крім того, договір іпотеки від 16.05.2008 року укладений між іпотекодержателем АКІБ «УкрСиббанк» та іпотекодавцем ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 не є стороною вказаного договору іпотеки та не підписувала його (а.с. 75-78 т.2). Самий лише факт укладення договору іпотеки від 16.05.2008 року не доводить факту укладення оспорюваного кредитного договору; доказів придбання нерухомого майна ОСОБА_2 саме за кредитні кошти, що отримані за оспорюваним договором, банком не надано, клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено. Колегія звертає увагу, що за змістом договору іпотеки від 16.05.2008 року він укладений на забезпечення кредитного договору, сторонами якого є іпотекодавець ( ОСОБА_2 ) та іпотекодержатель (банк); доказів про наявність в договорі іпотеки описки банком не надано, клопотань про витребування відповідних доказів судом, про надання часу для вирішення питання щодо виправлення зазначеного недоліку - банком не заявлено, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції, письмовими матеріалами справи. 
Колегія звертає особливу увагу, що АТ «УкрСиббанк» не надано належних та допустимих доказів отримання  ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 83200,00 доларів США, а саме оригіналу первинного бухгалтерського документу (меморіального ордеру, заяви на видачу готівки, тощо). 
Доводи представника банку щодо неналежної якості проведеного експертного дослідження є необґрунтованими та безпідставними. Так, відповідно до змісту висновку експерта №6163-17 від 17.05.2018 року, для проведення судової почеркознавчої експертизи було надано експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 в кількості 10 аркушів формату А-4, в загальній кількості 560 підписів. За клопотанням експерта, надано документи з вільними зразками підпису ОСОБА_1 , зокрема, квитанції у кількості 27 штук складені в період травня, червня, серпня 2008 року, тобто у досить близький час до оформлення кредитного договору від 16.05.2008 року (а.с. 8-45 т.2). Крім того, висновки експертизи здійснені на основі встановлених стійких та суттєвих розбіжностей по загальним та окремим ознакам почерку, які в своїй сукупності дали підстави експерту зробити однозначні висновки на поставлені запитання. 
Ухвалою апеляційного суду від 12.03.2020 року банку відмовлено в задоволенні клопотання про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи, оскільки банком не обґрунтовано неможливості надання іншого висновку експерта або заявлення відповідного клопотання про призначення експертизи, зокрема, повторної під час розгляду справи судом першої інстанції. Колегією суддів також взято до уваги, що висновок судової почеркознавчої експертизи №6163-17 від 17.05.2018 року, складений експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, є детальним, послідовним, належним чином обґрунтований, містить однозначні висновки. 
Крім викладеного, суд наголошує, що АТ «УкрСиббанк» ні місцевому ні апеляційному суду не надано оригіналу заяви на видачу траншу, що також підтверджується поясненнями представника банку в судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 12.03.2020 року. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “УкрСиббанк” – залишити без задоволення. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2019 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді