Справа № 127/6757/20 
Провадження № 33/801/311/2020
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 10.03.2020 о 12 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки «BMW 525», р/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Д. Галицького - вул. М. Амосова, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не дав дорогу транспортному засобу марки «TOYOTA COROLLA» р/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В наслідок чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.  
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. 
Потерпілий ОСОБА_2 в судову засіданні суду пояснив, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «BMW 525», р/н НОМЕР_1 на дуже великій швидкості, не впорався з керування та в`їхав в його автомобіль. Крім того, водій ОСОБА_1 вів себе зухвало та не вибачився за скоєне правопорушення, а тому вважає, що водія ОСОБА_1 слід позбавити водійського посвідчення, оскільки внаслідок грубих порушень ПДР ОСОБА_1 могли настати тяжкі наслідки.
Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №200790, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників, які наявні в матеріалах справи та іншими матеріалами наявними в справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведена повністю, оскільки останнім порушено п. 16.11 Правил дорожнього руху України. згідно якого:
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Оскільки ОСОБА_1 грубо порушено ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, зокрема, внаслідок дій ОСОБА_1 було пошкоджено транспортні засоби, тому, враховуючи такі обставини справи, суд дійшов до переконання, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 грубих правопорушень в майбутньому, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, так як застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржувану постанову та накласти на нього адміністративне стягнення не пов`язане з позбавленням права керувати транспортними засобами. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки при визначенні судом покарання, на його думку, не враховано ряд пом`якшуючих вину обставин. Суд застосував найтяжче покарання, передбачене ст. 124 КУпАП, однак з таким висновком не можна погодитися, оскільки судом фактично прийнято позицію потерпілого, з яким він не зміг знайти спільну мову і узгодити всі питання за допомогою європротоколу. Він працює у Чеській республіці водієм і наявність водійського посвідчення є основним і єдиним джерелом його заробітку, а тому позбавлення права керування транспортними засобами ставить скаржника у скрутне становище. Вважає, що зазначені пом`якшуючі обставини, при відсутності будь-яких обставин обтяжуючих покарання, гарантованого відшкодування шкоди потерпілому, його матеріального стану, який пов`язаний з наявністю водійських прав, дають можливість призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Потерпілий ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, в який просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року без змін, оскільки доводи, викладенні у цій скарзі не відповідають дійсним обставинам справи, судом враховано усі обставини ДТП, особу порушника та інші обставин, прийнято до уваги доводи учасників справи та справедливо прийнято рішення щодо позбавлення ОСОБА_1 водійських прав, а тому не має жодних підстав до задоволення апеляційної скарги.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити. Суду пояснив, що він не погоджується з рішенням суду, оскільки суд призначив максимальне покарання без врахування всіх обставин, що пом`якшують покарання, зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також те, що він працює водієм, а тому йому потрібні права. Це є його єдиним джерелом заробітку.
Потерпілий ОСОБА_2 заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на їх безпідставність. Вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції і вважає, що суд вірно прийшов до висновку про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Зазначив, що особа, яка керує транспортним засобом, повинна знати та виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а якщо ОСОБА_1 їх не знає, то висновки суду про позбавлення його права керування транспортними засобами є вірними. Потерпілий є інвалідом ІІ групи, не може ходити і автомобіль для нього є основним засобом пересування. У зв`язку з короновірусом, він був вимушений лікуватися вдома від наслідків ДТП, що завдало певних незручностей.
Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що апеляційну скарга підлягає частковому задоволенню.
Статтею 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.03.2020 о 12 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки «BMW 525», р/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Д. Галицького - вул. М. Амосова, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не дав дорогу транспортному засобу марки «TOYOTA COROLLA» р/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В наслідок чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав.
Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу судом першої інстанції та ОСОБА_1 не оскаржуються.
Разом з тим слушними є доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно призначив йому найбільш суворе покарання, передбачене ст. 124 КУпАП.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).
Апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 раніше не піддавався адміністративному стягненню, зазначена обставина є такою, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому достатнім видом адміністративного стягнення для нього буде позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.
При цьому апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 працює водієм і наявність водійського посвідчення є основним і єдиним джерелом його заробітку, оскільки докази на підтвердження такої обставини суду не надані.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року в частині розміру призначеного покарання не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому постанову суду в ці частині слід змінити.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -        

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Змінити постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.
В решті рішення суду залишити без змін.  
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду   Ю. Б. Войтко