П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3558/19                      Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Охрімчук І.Г.   
03 березня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Охрімчук І.Г. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,
позивача, представників сторін  

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року  (повний текст рішення складено 20.12.2019 року, м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
 Позивач звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду III групи з 15.05.2019 року внаслідок травми, що пов`язана із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27 вересня 2019 року №124;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, що пов`язана із захистом Батьківщини у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 17.05.2014 по 10.09.2014, з 19.10.2014 по 13.12.2014, з 06.02.2015 по 03.03.2015 він приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, під час якої отримав акустичну травму вибухової дії. 15.05.2019 року йому вперше встановлено третю групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, а відтак, на його переконання, з 15.05.2019 він набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019. Проте, на своє звернення до відповідача отримав протиправну відмову у призначенні та виплаті такої одноразової допомоги з підстав, які не передбачені Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду першої інстанції від 12.12.2019 року  задоволено клопотання відповідача, та залучено до участі у цій справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Хмельницький обласний військовий комісаріат.
Представник відповідача надіслав  до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачу одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням ступеня втрати працездатності - призначена та виплачена, отже встановлення за результатами чергового огляду вищого ступеня втрати працездатності, що призвело до інвалідності не є окремою (самостійною) підставою для повторного призначення одноразової грошової допомоги.  Просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168 , код ЄДРПОУ - 00034022), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Хмельницький обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 15 травня 2019 року внаслідок травми, що пов`язана із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27 вересня 2019 року №124.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи, що настала внаслідок травми, що пов`язана із захистом Батьківщини у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції від 20.12.2019 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачу одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням ступеня втрати працездатності - призначена та виплачена, отже встановлення за результат ми чергового огляду вищого ступеня втрати працездатності, що призвело до інвалідності не є окремою (самостійною) підставою для повторного призначення одноразової грошової допомоги. При цьому, зауважив, що законодавство допускає можливість виплати (а не призначення) такої допомоги у більшому розмірі у разі встановлення вищого ступеня втрати працездатності чи групи інвалідності, однак право на отримання такої допомоги обмежено дворічним строком з моменту первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Разом з тим, відповідач додав, що у позивача виникло право на допомогу з 08.02.2016 (10% втрати працездатності), він його реалізував шляхом отримання допомоги у сумі 9646,00 грн., і 15.05.2019 (40% втрати працездатності) з перевищенням 2 річного строку, передбаченого пунктом 4 статті 16-3 Закону (у редакції як на 2016, так і на 2019 роки).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 18.02.2020 року призначено до апеляційного розгляду.
25.02.2020 року відповідач надіслав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій висвітлив останні зміни до процесуального законодавства та просив їх врахувати при винесенні судового рішення.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачу -   ОСОБА_1 (якого 15.11.2016 звільнено з військової служби) 08.02.2016 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 10% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталася 15.07.2014 (довідка МСЕК серія АГ №0017289 від 08.02.2016), а 15.05.2019 під час огляду органами МСЕК встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія АВ № 0066041 від 15.05.2019). У зв`язку з втратою 10% працездатності Міністерством оборони України позивачу було виплачено допомогу в розмірі 9646,00 грн.
В серпні 2019 року позивач через ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою до Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини. За результатами розгляду заяви позивача протоколом №124 від 27.09.2019 відповідача в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсацій було відмовлено в призначенні вказаної допомоги. Вказане рішення мотивоване встановленням позивачу третьої групи інвалідності понад 2-х річний термін після первинного встановлення часткової втрати (10%) працездатності без встановлення йому інвалідності.
Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 15.05.2019 відповідно до Порядку №975 та ст.ст. 16, 16-3 Закону №2011-ХІІ у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;  з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;  обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);  добросовісно;  розсудливо;  з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);  з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), у ст. 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Положеннями п. "б" ч. 1 ст. 16-2 даного Закону (в редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності) встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
За приписами ч. ч. 2, 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII (в редакції, чинній на час первинного огляду позивача органами МСЕК та встановлення відсотку втрати працездатності) передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).
Відповідно до ч. 2 п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з п. 11 вказаного Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Нормами Закону №2011-XII передбачено право військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або відсотку втрати працездатності.
Так, положення статті 16-3 цього Закону застосовуються при вирішення питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (меншого відсотка втрати працездатності) та розміром одноразової грошової допомоги яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (більшого відсотка втрати працездатності).
В свою чергу, ст. 16 Закону № 2011-ХІІ визначає перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а ст. 16-3 Закону визначає порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Матеріалами справи підтверджується,  що на момент первинного встановлення позивачу часткової втрати працездатності - 08.02.2016 зазначені вище Закон № 2011-ХІІ та Порядок №975 не містили норми, яка б встановлювала строк реалізації права на одноразову грошову допомогу при подальшому встановленні особі інвалідності за наслідками повторного медичного огляду.
В подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності з 1 січня 2017 року) у Законі №2011-XIІ п. 4 ст. 16-3 доповнено абз. 2 наступного змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".   При цьому, саме зазначена норма стала підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.

В даному випадку, судом встановлено,  що відповідно до матеріалів справи, позивачу 08.02.2016 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 10% втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, а 15.05.2019 під час огляду органами МСЕК встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія АВ № 0066041 від 15.05.2019).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, яка прийнята відповідно до п.2 ст.16-2, п.9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі – Порядок №975).
Частиною 2 пункту 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII у Законі №2011-XIІ пункт 4 статті 16-3 доповнити абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
З цього приводу, колегія суддів зазначає, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 08.02.2016 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 10% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталася 15.07.2014 (довідка МСЕК серія АГ №0017289 від 08.02.2016), а 15.05.2019 під час огляду органами МСЕК встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія АВ № 0066041 від 15.05.2019), тобто ІІІ група інвалідності встановлена позивачу первинно у травні 2019 року. Таким чином, двохрічний термін для позивача має відраховуватись з цього часу , а не з часу  встановлення відсотка втрати працездатності без встановлення інвалідності.  
Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави зробити висновок, що у разі встановлення військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у них виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується їм з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 вересня 2019 року по справі №825/1380/18 (№К/9901/58213/18). Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, при винесенні даної постанови, висновки ВС викладені у постанові від 21.06.2018 року у справі 760/11440/17.  

Разом з тим, суд апеляційної інстанції за результатами аналізу практики Європейського Суду з прав людини (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України») та статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод дійшов висновку, що право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення інвалідності (меншого відсотка втрати працездатності). В даному випадку, основним критерієм для призначення одноразової допомоги має слугувати той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі.
Отже, колегія суддів вважає, що позивач має право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги як особі, що має ІІІ групу інвалідності, з 15.05.2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України  від  25.12.2013   №975   «Про затвердження  Порядку  призначення і  виплати  одноразової  грошової  допомоги  у  разі  загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16, 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей."

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В даному випадку, в силу положень ст. 77 КАС України відповідачем не доведено правомірність своїх дій при вирішення питання позивача щодо призначення та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, а тому, варто погодитись з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги  є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду у справі є законними та обґрунтованими і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в ньому повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної їх не спростовують та не впливають на правильність судового рішення.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України в результаті  розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  04 березня 2020 року.

Головуючий	 	 	Охрімчук І.Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.