ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  909/350/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О. М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В. І.,
за участю секретаря Низенко В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу 
Фізичної особи-підприємця Іванківа Зіновія Федоровича
на постанову  Західного апеляційного господарського суду
у складі  колегії суддів: Бонк Т.Б., Бойко С.М., Матущак О.І.
від  15.01.2020
за позовом Фізичної особи-підприємця Іванківа Зіновія Федоровича
до Обслуговуючого кооперативу "Новгородська 49"
про зобов`язання вчинити дії
за участю представників:
від позивача:  не з?явився.
від відповідача: не з?явився.

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Фізична особа-підприємець Іванків Зіновій Федорович звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Новгородська 49" про зобов`язання відповідача підписати погодження видачі технічних умов на приєднання (збільшення потужності) до електромережі належного позивачу на праві власності нежитлового приміщення № VI "а" площею 4,9 м кв., що розташоване в будинку 49 по  вул. АДРЕСА_1 від ВРП - 0,4 кВт цього будинку, при величині дозволеної потужності - 3 кВт, напрузі приєднання - 220 В.
Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій
Нежитлове приміщення, що розташоване в будинку АДРЕСА_1  є об`єктом архітектури, про що зазначено в Реєстрі пам`яток архітектури м. Івано-Франківська.
На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 23.04.2013 Іванків Зіновій Федорович та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_3 (члена кооперативу "Новгородська 49") нежитлове приміщення № VI "а" площею 4,9 м кв., що розташоване в будинку АДРЕСА_1 .
Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2818078 від 23.04.2013 та № 2818109 від 23.04.2019 підтверджують факт перебування згаданого вище нежитлового приміщення у власності ОСОБА_2 та Іванківа З. Ф. 
Вказане придбане приміщення позивач використовує для господарської діяльності з торгівлі солодощами, зазначене приміщення було електрифікованим. 
Матеріалами справи підтверджено, що новий власник Іванків З.Ф. оплачував витрати за електроенергію в даному приміщенні, а також інші необхідні витрати на підставі рахунків, що видавались на ім`я гр. ОСОБА_3 члена кооперативу "Новгородська 49". Іванків З.Ф. не є членом кооперативу.
Право власності на електричні мережі, якими користувався позивач, належить Обслуговуючому кооперативу "Новгородська 49", що не заперечується самим відповідачем та підтверджено спеціалістами АТ "Прикарпаттяобленерго".
21.01.2019 відповідач надав позивачу попередження № 1, в якому зазначив, що з 01.03.2019 кооператив не має можливості надавати позивачу послуги з постачання електроенергії, при цьому вказав, що користуватись електромережею кооперативу позивач може тільки в тому випадку, якщо укладе пряму угоду з постачальником електроенергії.
18.02.2019 позивач звернувся до філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Центральна" з заявкою № 024/1239 щодо надання послуги з приєднання електроустановки нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 
Листом № 0241399 від 20.02.2019 філія АТ "Прикарпаттяобленерго" "Центральна" повідомила Іванківа З. Ф. про те, що для приєднання до електричних мереж торгового центру, що не належать АТ "Прикарпаттяобленерго" необхідно надати погодження власника електричних мереж, до яких має відбутися приєднання, відповідно послуга з приєднання до електричних мереж торгового центру може бути надана після виконання наведеної вище вимоги.
Фізична особа - підприємець Іванків З. Ф. повідомив голову правління Обслуговуючого кооперативу "Новгородська 49" про факт неможливості укладення прямої угоди з АТ "Прикарпаттяобленерго" "Центральна" та просив підписати погодження на видачу технічних умов на приєднання до електромережі. Даний факт підтверджує лист б/н від 18.02.2019. Відповіді на лист відповідач позивачу не надав.
04.03.2019   Іванків З. Ф. та ОСОБА_4 складено акт про припинення постачання електроенергії, з якого вбачається, що 03.03.2019 Обслуговуючим кооперативом "Новгородська 49" припинено постачання електроенергії до нежитлового приміщення № VI "а" площею 4,9 м кв., що розташоване у будинку  АДРЕСА_1 . Показник лічильника обліку електричної енергії станом на день припинення постачання електроенергії             15866 кВт. Голова правління Обслуговуючого кооперативу "Новгородська 49" відмовився підписати даний акт, про що зазначено в самому акті.
Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій
Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 05.07.2019 позов задовольнив. Обслуговуючому кооперативу "Новгородська 49" підписати погодження щодо видачі технічних умов на приєднання (збільшення потужності) до електромережі належного Фізичній особі-підприємцю Іванків Зіновію Федоровичу на праві власності нежитлового приміщення № VI "а" площею                   4,9 м кв., що розташоване в будинку АДРЕСА_1 від ВРП-0,4 кВт цього будинку, при величині дозволеної потужності 3 кВт, напрузі приєднання 220 В.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вчинені відповідачем дії, зокрема відключення електрики в приміщенні, що належить позивачу (в якому останній здійснює свою підприємницьку діяльність) з вказівкою на необхідність укладення прямої угоди з постачальником електроенергії (в даному випадку ПАТ "Прикарпаттяобленерго") та одночасна відсутність його погодження як власника електричних мереж на вчинення такої дії, як обов`язкової умови для укладення прямої угоди з постачальником електроенергії суперечать одна одній та унеможливлює нормальне здійснення суб`єктом господарювання своєї господарської діяльності. 
Згідно технічного паспорта на громадський будинок АДРЕСА_1  (площею 4,9 кв. м), який зареєстровано за реєстраційним номером 13447212 та реєстровим номером № 604/4Ф вказане нежитлове приміщення підключено до електромережі ще у 2006 року,  і впродовж 13 років питання можливості надання електроенергії до приміщення позивача у відповідача не виникало, оскільки така можливість реально існувала, ймовірно існує на даний час.
Західний апеляційний господарський суд постановою від 15.01.2020 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2019 у справі                       № 909/350/19 скасував. Прийняв нове рішення, яким в позові відмовив.
Судове рішення обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018, яким регулюється порядок приєднання до електромереж, до оцінки встановлених обставин у справі. А також, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
Іванків З.Ф. звернувся з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 у справі №909/350/19,  зазначив що суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права, скасувавши законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
Зазначає, що: - норми чинного законодавства України, що регулюють відносини енергетики не передбачають наявності будь-яких передумов для погодження власником електричних мереж видачі технічних умов на приєднання;
- нежитлове приміщення № VI "а" площею 4,9 м кв., що розташоване в будинку АДРЕСА_1 перейшло у приватну власність і було електрифіковане, тобто приєднане до внутрішньої електромережі будинку в грудні 2005 року, ще до створення кооперативу;
- зазначає, що він не є членом обслуговуючого кооперативу, а тому для постачання електроенергії в його нежитлове приміщення  необхідне приєднання електроустановок замовників до електричних мереж власників, які не є операторами системи розподілу або приєднання споживача до електроустановок виробника прямою лінією та отримання дозволу на таке приєднання. Вважає, що окрема угода з АТ "Прикарпаттяобленерго" на постачання електроенергії може бути укладена і після приєднання до електричних мереж кооперативу;
- відповідач не дав відповіді на лист від 18.02.2019, що підтверджує його умисел не підписувати погодження на видачу технічних умов на приєднання до внутрішньої електромережі, для того щоб позивач не міг укласти договір на приєднання та пізніше договір на постачання електроенергії з                                            АТ "Прикарпаттяобленерго";
- послуги з постачання електроенергії надавались до березня 2019 року і спеціалістами АТ "Прикарпаттяобленерго" підтверджена технічна можливість приєднання до електричних мереж кооперативу;
- вважає, що судом апеляційної інстанції безпідставно зазначено про неналежний спосіб захисту,  з огляду на позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі №914/1128/16.
Відповідач правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Склад суду у даній справі визначений згідно з витягів з протоколів розподілу судової справи від 18.02.2020, 09.04.2020, 04.05.2020, які наявні в матеріалах справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Щодо суті касаційної скарги
Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності у відповідача обов?язку підписати погодження на видачу технічних умов на приєднання позивача до електромережі відповідача для укладення окремого договору з постачальником. 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні види договорів, зокрема, законом наведено перелік з 19-ти видів договорів, такий перелік не є виключним, у тому числі про приєднання до системи розподілу; про постачання електричної енергії споживачу.
Система розподілу електричної енергії - система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії; постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (Закон України «Про ринок електричної енергії»).
Договір про приєднання до електричних мереж (договір про приєднання) - письмова домовленість сторін, що є документом установленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж ОСР, ОМСР або іншого власника електричних мереж (основного споживача) (Кодекс систем розподілу).
Визначення виду договору впливає на порядок та процедуру укладення такого договору.
Загальний порядок приєднання до систем електромереж, власником яких є оператор систем розподілу (обленерго) суттєво відрізняється своїми передумовами від порядку приєднання до електромережі користувача системи розподілу, що має у власності та/або експлуатує електроустановки, приєднані до цієї системи розподілу.
Порядок приєднання до систем розподілу регулюється Кодексом системи розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310.
Згідно з пунктом 4.1.2 Кодексу систем розподілу оператор систем розподілу (далі - ОСР) не має права відмовити в приєднанні електроустановок Замовника до системи розподілу за умови дотримання Замовником вимог цього розділу.
Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою (додаток 1).
Замовник звертається до ОСР щодо наміру приєднатися до системи розподілу із заявою за типовою формою, наведеною в додатку 4 до цього Кодексу. ОСР оприлюднює на власному веб-сайті порядок подання заяви на приєднання.
У заяві Замовник має вказати про свій намір або його відсутність щодо самостійного проектування лінійної частини приєднання (пункт 4.4.1 Кодексу).
Заява про приєднання разом із копіями доданих до неї документів подається Замовником особисто або надсилається поштовим рекомендованим відправленням, або може бути подана в електронному вигляді через офіційний веб-сайт ОСР у мережі Інтернет із застосуванням електронного цифрового підпису в установленому законодавством порядку або за допомогою інших електронних сервісів, запропонованих ОСР.
Пунктом 4.4.2 передбачено комплект документів, які додаються до заяви.
Процедура надання послуги з приєднання розпочинається після отримання ОСР всіх документів, вичерпний перелік яких передбачений пунктом 4.4.2 цієї глави.
При отриманні неповного комплекту документів або неналежно оформлених документів, направлених поштовим відправленням (або в електронному вигляді), ОСР приймає всі отримані документи, вносить відповідну інформацію до реєстру заяв та протягом 2 робочих днів від дня отримання заяви інформує Замовника у спосіб, указаний ним у заяві, про зауваження щодо повноти та належного оформлення документів з обґрунтуванням причин наведених зауважень.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що  Обслуговуючий кооператив    «Новгородська 49» створено за рішенням установчих зборів засновників (членів) кооперативу - 05.01.2006. Метою створення кооперативу є забезпечення інтересів членів кооперативу, спрямованих на обслуговування приміщень торгового центру за адресою: АДРЕСА_1. Діяльність кооперативу також полягає у створенні належних умов для забезпечення підприємницької діяльності членів кооперативу.
Для забезпечення підприємницької діяльності членів кооперативу та кооперативу в цілому у 2009 році було укладено Договір № 278 про постачання електроенергії з АТ "Прикарпаттяобленерго".
Позивачем нежитлове приміщення № VI "а" площею 4,9 м.кв., що розташоване в будинку АДРЕСА_1  було придбано на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 23.04.2013 у ОСОБА_3 , який був членом кооперативу, та послуги з електропостачання в даному приміщенні, а також інші необхідні витрати до січня 2019 року надавались на підставі рахунків на ім`я гр.  
ОСОБА_3 не є членом кооперативу, що не заперечується сторонами.
18.02.2019 позивач звернувся до філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Центральна" з заявою №024/1239 щодо надання послуги з приєднання електроустановки нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана заява у матеріалах даної справи відсутня, є лише посилання на такі реквізити заяви у листі філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Центральна", відтак неможливим є достовірне встановлення змісту вказаної заяви позивача, зокрема, прохальної частини заяви.
Листом № 0241399 від 20.02.2019 філія АТ "Прикарпаттяобленерго" "Центральна" повідомила Іванківа З.Ф. про те, що для приєднання до електричних мереж торгового центру, що не належать АТ "Прикарпаттяобленерго", необхідно подати погодження власника електричних мереж, до яких має відбутися приєднання, відповідно послуга з приєднання до електричних мереж торгового центру може бути надана після виконання наведеної вище вимоги.
Позивач наполягає, що він мав намір укласти прямий окремий договір на енергопостачання  із АТ "Прикарпаттяобленерго" та звертався до нього саме із такою заявою, однак, слід погодитись з висновками суду апеляційної інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази подання заяви позивачем у встановленому вище порядку, а також що йому було відмовлено постачальником електроенергії в укладенні окремого договору на постачання електроенергії.
Відповідно до наданих суду першої інстанції пояснень спеціалістів                                АТ "Прикарпаттяобленерго", приміщення Фізичної особи-підприємця Іванківа Зіновія Федоровича - це тільки частина об`єкта архітектури, яка має намір виділитися як окремий об`єкт електропостачання. В такому випадку для приєднання до електромережі варто застосовувати спеціальні положення Кодексу системи розподілу, а саме  пункт 4.5.7 Кодексу системи розподілу, а тому не потрібно видавати окремо технічні умови, достатньо отримати дозвіл власника електричних мереж. 
Пунктом 4.5.7 Кодексу системи розподілу передбачено, що у випадку якщо за однією адресою відбувається виділ частки майна (приміщення) співвласників із спільної сумісної власності, внаслідок чого кожен із співвласників набуває права власності на окрему частку такого майна, перерозподіл потужності між власниками не потребує розробки та видачі технічних умов, якщо не збільшується величина сумарної приєднаної потужності об`єкта архітектури та/або не змінюється категорія надійності електропостачання електроустановки. У цьому випадку роботи, що забезпечують перерозподіл потужності та облік електричної енергії, здійснюються ОСР після внесення кожним із власників (співвласників) плати за монтаж (демонтаж) додаткових елементів мережі та встановлення окремих вузлів обліку.
Згідно з пунктом 4.1.2 Кодексу систем розподілу оператор систем розподілу не має права відмовити в приєднанні електроустановок Замовника до системи розподілу за умови дотримання Замовником вимог цього розділу.
Отже, судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що умова дотримання замовником вимог Розділу 4 у процесі укладення договору та доведення ним дотримання таких вимог в судовому процесі є обов`язковою умовою для реалізації його права на укладення договору та, відповідно, права на судовий захист. 
Технічні умови на приєднання самі по собі є лише невід`ємним додатком до договору про приєднання, але не є обов`язковою передумовою для його укладення. 
Згідно з  пунктом 4.1.11 Кодексу системи розподілу суб`єкт господарювання має право за зверненням Замовника погодити приєднання електроустановок Замовника до власних електричних мереж. 
Тобто  такі дії суб`єкта господарювання не є обов`язковими, таке погодження може мати місце у певних випадках за відповідним договором, крім того  в даному положенні йдеться про погодження приєднання електроустановок замовника, а не про погодження видачі технічних умов на приєднання, так як згідно з пунктом 4.5 Кодексу розподільчих систем усі погодження технічних умов структурними підрозділами ОСР (внутрішні погодження) виконуються самостійно.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що позивач вважає порушенням свого права у тому числі у неможливості укладення договору з постачальником, проте ним не доведено, що саме дії відповідача у даній справі перешкоджають йому в укладенні такого договору.
Правильними є і висновки суду апеляційної інстанції, що заявлена у цій справі вимога про зобов`язання відповідача підписати погодження не приводить до поновлення порушеного права позивача у разі її задоволення, оскільки у відносинах з укладення договору про приєднання погодження видачі технічних умов на приєднання є лише проміжним етапом.
Доводи заявника касаційної скарги, що апеляційним судом не враховано позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі №914/1128/16, судом касаційної інстанції не приймаються, так як підставою для відмови в позові є не виключно формулювання позовної вимоги.
Інші аргументи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони спростовуються викладеними обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин. Водночас оцінка доводів касаційної скарги, спрямованих на заперечення встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи та переоцінку доказів у ній, перебуває поза межами перегляду справи в касаційній інстанції, яка відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційної інстанції - без змін. 
Судові витрати
Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Іванків Зіновія Федоровича залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 у справі                             № 909/350/19 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець 

Судді                                                                                          І. Кондратова

                                                                                          В. Студенець