26.03.20
22-ц/812/641/20

Провадження №22-ц/812/641/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                               
26 березня 2020 року                                                       м. Миколаїв
                                                                                   Справа № 473/305/20
Миколаївський апеляційний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді  - Шаманської Н.О., 
суддів: Галущенка О.І., Данилової О.О., 
із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу 
за скаргою
Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція»
на
бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління ( м. Одеса) Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити певні дії
за апеляційною скаргою 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція»
на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену суддею Лузан Л.В. 18 лютого 2020 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена,
у с т а н о в и в:

У січні 2020 року ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії. 
В обґрунтування скарги заявник зазначав, що у Вознесенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-27/2009 про заборону чинити перешкоди у здійсненні права власності шляхом звільнення адміністративних чи виробничих приміщень ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» та заборону чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення, заборону перешкоджати директору та працівникам у вільному доступі на територію товариства.
На звернення ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» з заявою про надання інформації щодо стану виконавчого провадження, державний виконавець Вознесенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області не надав відповіді, заходів щодо примусового виконання не вчиняє.
Посилаючись на викладене,  ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» просило визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби  Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зобов`язати його надати інформацію про стан виконавчого провадження та надати належним чином завірену копію постанови про відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою cудді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 січня 2020 року скарга залишена без руху у зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а ухвалою від 18 лютого 2020 року скаргу повернуто заявнику.
В апеляційній скарзі ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що заявник усунув недоліки, зазначені в ухвалі Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 січня 2020 року, проте суд першої інстанції безпідставно цього не врахував.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність   та обґрунтованість судового рішення в межах доводів  та вимог апеляційної скарги,   колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали, про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Отже справа розглядалась судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність   та обґрунтованість судового рішення в межах доводів  та вимог апеляційної скарги,   колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Залишаючи скаргу ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» без руху, суддя виходив з того, що скарга подана без додержання вимог, зазначених в статтях 175, 177 ЦПК України, зокрема , оскаржуючи бездіяльність державного виконавця, заявником не зазначено якого саме, не вирішено питання щодо залучення його до участі в справі, а також інших боржників за виконавчим провадженням з зазначенням їх місця проживання чи перебування.
       Крім того, заявником не надано відомостей перебування на виконанні у державній виконавчій службі виконавчого листа № 2-27/2009.
       Повертаючи скаргу заявникові, суддя виходив з того, що недоліки з приводу яких була постановлена ухвала про залишення скарги без руху не усунуто.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.
       Так,  порядок судового контролю за виконанням судових рішень визначений у розділі VII ЦПК України. Зокрема, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Обумовлені скарги розглядаються за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі в якості заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси (ст. 450 ЦПК України).
Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені в законі про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах») .
       Проте, звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця, в порядку статей 447 - 451 ЦПК України ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція», не навела та не надала відомостей про перебування на виконанні у державній виконавчій службі виконавчого листа № 2-27/2009 року про покладення на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов`язку усунути перешкоди ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» у користуванні земельною ділянкою, площею 3,7 га, яка знаходиться в межах Таборівської сільської ради Вознесенського району , шляхом звільнення земельної ділянки разом з особистим майном.
       Оскільки, відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України правом на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця наділені саме сторони виконавчого провадження під час виконання судового рішення, то звертаючись зі скаргою, заявник повинен довести, що дійсно виконавчий документ перебуває на виконанні та він є стороною виконавчого провадження.
       Проте, звертаючись до суду, ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» таких обставин не довела. Не надав заявник таких відомостей і на вимогу суду про залишення скарги без руху.
       За такого висновок судді про повернення скарги заявникові на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відповідає нормам процесуального права, а доводи апелянта про те, що суд допустився надмірного формалізму та не надав доступ до суду є безпідставними. 
       Крім того, згідно листа Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) виконавче провадження № 29497702 з виконання виконавчого листа № 2-27/2009 виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 12 серпня 2010 року про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діють в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей усунути перешкоди ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» у користуванні земельною ділянкою, площею 3,7 га, яка знаходиться в межах Таборівської сільської ради за адресою АДРЕСА_1 і належить ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» , шляхом звільнення земельної ділянки разом з особистим майном, було відкрито 31 жовтня 2011 року заступником начальнику відділу Пухтій С.М.. 30 вересня 2013 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення) з урахування особливостей, передбачених ст. 75 зазначеного Закону, у зв`язку з його виконанням.
       Отже, вищезазначений виконавчий документ на виконанні у Вознесенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління ( м. Одеса) Міністерства юстиції України не знаходиться, що відповідно і позбавляє можливості заявника на звернення зі скаргою в порядку розділу VII ЦПК України.
       Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду. 
       Керуючись ст. ст. 367, 375, 382, 382 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська протиерозійна станція» залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.І. Галущенко

О.О. Данилова
Повний текст постанови складено 26 березня 2020 року .