ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року                                                                               Справа №  912/2975/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді: Широбокової Л.П. - доповідач, 
суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2020 у справі №912/2975/19 (суддя Вавренюк Л.С.) 
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер",                              м. Кропивницький
про стягнення 167 640,00 грн

ВСТАНОВИВ
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
У жовтні 2019 року АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося із позовом до Господарського суду Кіровоградської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" штрафу в сумі 167 640,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для застосування до спірних відносин положень ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України.
Відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що через похибку ваг фактична вага і вага, що вказана у накладній, будуть мати розбіжності, адже ваги не можуть дати точний результат. Згідно відповіді від станції Лелеківка Знам`янської Дирекції залізничних перевезень АТ «Українська залізниця» від 15.11.2019 визначення маси вантажу у вагонах №№65569859, 66447087 проводилося на вагах власності залізниці, за зважування вагонів були стягнуті кошти по накопичувальній картці №12040137. Звернув увагу суду, що Позивачем подані не належним чином засвідчені копії документів, тому вони не можуть бути допустимими доказами у справі. 
Згідно відповіді на відзив від 08.01.2020 Позивач зазначив, що станцією відправлення Лелеківка Одеської залізниці вага вантажу у спірних вагонах не перевірялась, була визначена вантажовідправником, що підтверджує графа 24 накладних. Невідповідність маси вантажу перевищує допустиму похибку. Відповідальність за дані, внесені до залізничної накладної, несе вантажовідправник. Докази участі представника залізниці в переважуванні вагону з вантажем відсутні, в накопичувальній картці №12040137 зазначені інші види платежів. Вантажоодержувач підтвердив масу вантажу, отриманого в вагонах. Документи на ваги станції Покровськ досліджувалися судами в інших справах та відповідно до п. 4 ст. 75 ГПК України це є підставою для звільнення від доказування в цій частині.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2020 у справі №912/2975/19 (суддя Вавренюк Л.С.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 167 640 грн штрафу, а також 2514,60 грн судового збору.
Рішення суду мотивовано правомірністю заявлених позовних вимог з огляду на встановлений факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладних, тій, що виявлена при контрольному зважуванні, на підтвердження чого надані належні докази.
Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї.
Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- у зв`язку з неналежним виконанням представником Юрковською А.О. покладених не неї обов`язків у цій справі, прийнято рішення про заміну представника;
-          жодних повідомлень від "Укрзалізниці" про здійснення комісійного переважування вагонів №65568859, №66447087 та виявлення різниці в масі вантажу вантажовідправник не отримував;
- матеріалами справи доводиться факт того, що зважування при прийнятті вантажу на станції «Лелеківка» і зважування при переважуванні на станції «Покровськ» проводилося працівниками АТ «Українська залізниця» на станційних вагах власності залізниці, тому збір згідно п. 4.2 Розділу 3 «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги не стягуються.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 11.02.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020  (колегія суддів у складі: головуючий суддя Широбокової Л.П., (доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М.) після усунення недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2020 у справі №912/2975/19. Розгляд справи визначено проводити в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін. Позивачу у строк до 03.04.2020 запропоновано надати відзив на апеляційну скаргу, апелянту - відповідь на відзив тощо. 
19.03.2020 від Позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначив, що Відповідач мав достатньо часу для надання доказів на підтвердження своєї позиції під час розгляду справи в суді першої інстанції, тому докази, які не були подані до суду першої інстанції, не мають бути прийняті апеляційним судом. Телеграма від 08.02.2017 вих. №Ц-1-25/315-17 має виключно інформаційно - розпорядчий характер та не є нормативно - правовим документом, не вносить зміни до Статут залізниць. Відповідачем не подана письмова вимога на участь працівника залізниці у зважуванні вагону, не подано доказів сплати державного регульованого тарифу за участь працівника залізниці при зважуванні вагону, у накопичувальній картці відомості про надання такої послуги також відсутні. Інформація, зазначена в копії з витягу Книги зважування вантажів на вагонних вагах станції Лелеківка суперечить інформації, зазначеній в копії листа від 22.01.2020 №41, бо підписи представника залізниці відсутні.
23.03.2020 від Відповідача до Центрального апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що при видачі вантажу на станції Роя Донецької залізниці жоден з представників ТОВ «Балкер» не був присутнім; він не має доводити факт відсутності порушення Статуту залізниць України, оскільки воно не вчинялось та Позивач звернувся до суду безпідставно;  Відповідач передав вантаж представникам станції Лелеківка, які проводили його зважування на станційних вагах, тому збір не сплачувався; Відповідач не контролює правильність ведення книги зважування вантажів, втім визначення маси спірних вагонів проводилась у зміну прийомо-здавальника вантажу Білоус і усі графи заповнені її рукою, окрім підпису вантажовласника.
Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
ТОВ "Балкер" (вантажовідправник, надалі - Відповідач) зі станції Лелеківка Одеської залізниці за накладними №40629842 та №40629834 від 11.04.2019 було відправлено вагони №65568859, №66447087 з вантажем - брухт чорних металів на станцію призначення Роя Донецької залізниці, вантажоотримувач - ТОВ «Електросталь - КУРАХОВО» (а.с. 55, 61).
При проходженні вагонів через станцію Покровськ Донецької залізниці проведено перевірку маси вантажу та виявлено, що маса вантажу у вищезазначених вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.
Переважування проводилось на 150-ти тонних вагонних вагах станції вантажоодержувача, повірених 24.01.2019, про що  свідчить Технічний паспорт №82 засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) вагонної ваги на станції Красноармійськ філіал Донецької залізниці, власником якої є ДС Красноармійськ.
Так, на підставі акту загальної форми №33266 від 23.04.2019 на станції Покровськ здійснено комісійне переважування вагону №65568859 та складено акт загальної форми №381 від 23.04.2019 та комерційний акт №482004/236 (а.с. 53, 56, 57).
Відповідно до комерційного акту №482004/236 у вагоні №65568859 було виявлено надлишок вантажу проти зазначеного в залізничній накладній №40629842 від 11.04.2019.
Так, у вказаній накладній у вагоні №65568859 зазначено масу вантажу відправника 62200 кг. При переважуванні на вагонних вагах станції Покровськ Донецької залізниці виявлено: брутто - 85750 кг, нетто - 62850 кг, тара - 22900 кг, що більше ваги, зазначеної в документі на 650 кг.
На підставі акту загальної форми №33267 від 23.04.2019 на станції Покровськ здійснено комісійне переважування вагону №66447087 та складено акт загальної форми №378 від 23.04.2019 та комерційний акт № 482004/237 (а.с. 60, 62, 63).
Відповідно до комерційного акту №482004/237 у вагоні №66447087 було виявлено надлишок вантажу проти зазначеного в залізничній накладній №40629834 від 11.04.2019.
Так, у вказаній накладній у вагоні №66447087 зазначено масу вантажу відправника 61800 кг. При переважуванні на вагонних вагах станції Покровськ Донецької залізниці виявлено: брутто - 84850 кг, нетто - 62650 кг, тара - 22200 кг, що більше ваги, зазначеної в документі на 850 кг.
На підставі зазначених комерційних актів №482004/236 та №482004/237  від 23.04.2019 залізницею нараховано штраф за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній в розмірі п`ятикратної провізної плати в порядку, передбаченому ст. 118, 122 Статуту залізниць України, що по кожному вагону становить 83   820, 00 грн (16764,00 грн х 5) та в загальній сумі - 167 640 грн.
У зв`язку з викладеним, на підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, Позивачем здійснено нарахування Відповідачу штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в загальній сумі 167640  грн, що і стало підставою для звернення із даним позовом.
Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.
Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. 
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).
Згідно з пунктом 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).
Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме: пункту 2.1. та пункту 24 додатку 3, до цих Правил, графа "Маса вантажу, визначена відправником" заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.
Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.
За змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
Як вбачається з матеріалів справи, за даними накладних №40629842, №40629834 вантаж навантажений у вагони №65568859, №66447087 засобами відправника. Маса вантажу визначена на вагонних вагах УЗ відправником: у вагоні 65568859 - 62200 кг, тара - 22900 кг; у вагоні 66447087 - 61800 кг, тара 22200 кг. Вартість перевезення згідно накладних складає 16764,00 грн. Відправник засвідчив правильність внесених у накладну відомостей своїм підписом у графі "Правильність внесених у накладну відомостей підтверджую", де зазначено прізвище представника Відповідача. 
З огляду на викладене, Відповідач, вчинивши дії відповідно до п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, взяв на себе відповідальність за ст. 24 Статуту залізниць України за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.
Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.
Відповідно до абз. 2 п. 2 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) (Форми ГУ-22, ГУ-105, ГУ-106, ІНУ-49, ВУ-25М, ВУ-25к), які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, (далі - Правила складання актів) дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.
Відповідно до абз. 1 - 3 п. 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і  залізниці до акту не вносяться.
Усі графи бланка акту мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних.
У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах.  
Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.
На виконання п. 10 Правил складання актів комерційні акти №482004/236 та №482004/237 від 23.04.2019 підписані заступником начальника станції         Ветошко Д.В. та робітниками станції Архіповим Д.А. , Доценко М.А. У розділі Є. актів начальником станції призначення Ухановим В.М., працівником станції Радовинською Н.О. та представником вантажоотримувача Малахутою О .В. засвідчено, що під час перевірки вантажу різниці проти цих актів не виявлено.
Отже, комерційні акти було підписано відповідальними особами залізниці, які приймали участь у перевірці. Зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки матеріали справи не містять, 
Крім того, дослідивши комерційні акти, зміст яких наведений вище, суд доходить висновку, що в них зазначені всі необхідні відомості відповідно до абз. 1 - 3 п. 9 Правил складання актів. 
Згідно з технічним паспортом на тензометричні вагонні ваги, заводський №У2270-06, що знаходяться на станції Покровськ Донецької залізниці, 24.01.2019 проведено профілактично-технічне обслуговування ваг та встановлено, що ваги придатні для зважування. Навпроти запису про повірку міститься відбиток повірочного тавра. 
З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно зазначено, що сукупністю зібраних у справі доказів підтверджується факт неправильно зазначеної відповідачем маси вантажу в накладних №40629842 та №40629834, що є підставою для нарахування штрафу згідно зі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України у розмірі п`ятикратної  провізної плати за всю відстань перевезення.
Вартість перевезення згідно кожної накладної складає 16764,00 грн, тому штраф правильно розрахований позивачем в сумі 167640 грн (16764,00 грн х 5 х2).
Враховуючи викладене, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України в сумі 167640,00 грн.
З приводу доводів Відповідача апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені  певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Як зазначалось, за змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Судом були досліджені належні докази у справі (комерційний акт №482004/236, №482004/237 від 23.04.2019 та акти загальної форми від 23.04.2019), які засвідчують обставини, що являються підставою для матеріальної відповідальності Відповідача. 
Посилання Відповідача як на підставу для звільнення від відповідальності на телеграму ПАТ "Укрзалізниця" №Ц-1-25/315-17 від 08.07.2017, в якій зазначено про необхідність застосування до відправників штрафних санкцій у разі затримки вагонів з неправильно зазначеною масою вантажу у випадках перевантаження вагона понад його вантажопідйомність, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки вказана телеграма не є нормативно - правовим документом і має виключно інформаційно - розпорядчий характер та за своєю суттю не вносить зміни до Статуту залізниць щодо підстав та виду відповідальності за неправильне зазначення маси вантажу у перевізному документі у вигляді стягнення штрафу.
Щодо доводів скаржника відносно відсутності порушення з його боку, бо зважування на станції відправлення проводилося на вагонних вагах станції Лелеківка, а не засобами вимірювання Відповідача, апеляційний суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що зважування вантажу у вагонах №66447087 та №65568859 проводилося на вагах залізниці, про що складено накопичувальну картку №12040137 від 12.04.2019 про нарахування збору за зважування у сумі 681,90 грн та повідомлення одержувача у сумі 10,00 грн (а.с. 107). Вказані обставини підтверджуються також листом АТ «Українська залізниця» від 15.11.2019 (а.с.104).
Водночас, згідно Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом №317 від 26.03.2009 Міністерства транспорту та зв`язку України, участь працівника залізниці при зважуванні вагону здійснюється на вимогу вантажовласника, за що сплачується державний регульований тариф, який відображається у накопичувальній картці.
У наданій Відповідачем накопичувальній картці №12040137 від 12.04.2019 відсутнє нарахування платежу за участь працівника залізниці у зважуванні вантажу. Про можливість зважування вантажу без участі представників залізниці без стягнення відповідної плати та за їх участю шляхом сплати збору у сумі 66,20 грн за перші півгодини та 14,70 грн за кожні наступні півгодини зазначено у телеграмі №1215, що видана на підставі листа від 09.10.2009 ЦМ-КО-2/1104, на яку посилається апелянт в апеляційній скарзі. Вказані тарифи відповідають визначеним у Тарифному керівництві №1.
Отже, Відповідачем не доведено участі представника залізниці у зважуванні вантажу на станції відправлення.
Відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч. 2,3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції та надав відзив на позов від 19.12.2019  із доказами на його обґрунтування.
Водночас, до апеляційної скарги ним були подані докази, які не подавались до суду першої інстанції, неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не обґрунтована.
Тому, апеляційний суд не надає оцінки витягу з Книги зважування вантажів на вагонних вагах станції Лелекова (а.с 154) та нарахуванням за маневрову роботу за 11.04.2019 (а.с. 156).
Лист АТ «Українська залізниця» від 22.01.2020, надісланий на запит від 20.01.2020, не приймається до уваги, оскільки рішення суду було прийнято раніше - 16.01.2020 та докази апеляційним судом оцінюються у сукупності на час прийняття рішення у справі. 
Аналізуючи через призму   ст. 238, 282 ГПК України   питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У справі, що розглядається, апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанцій.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що місцевий господарський  суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову; оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається. 
Витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282, 284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2020 у справі №912/2975/19 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2020 у справі №912/2975/19 залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                 І.М. Подобєд