ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2020 року           справа №200/8394/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 р. у справі №200/8394/19-а (головуючий І інстанції Логойда Т.В., повний текст складено 21.01.2020р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ES Полімер» про стягнення податкового боргу,-

                                                      УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року позов Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ES Полімер» про стягнення податкового боргу задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ES Полімер» на користь відповідного бюджету податковий борг в розмірі 775 301,23 грн. (а.с. 57-58).
10 січня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ES Полімер» до суду надійшла заява про розстрочення виконання вищевказаного судового рішення, відповідно до положень ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України на період з 20 лютого 2020 року по 20 серпня 2020 року включно (а.с. 114-115).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року заяву Товариства задоволено. Розстрочено виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року, що ухвалено в даній адміністративній справі, здійснюючи стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ES Полімер» суми 775 301,23 грн. шляхом перерахувань її протягом 7 календарних місяців наступним чином: протягом лютого – липня 2020 року по 110 757,32 грн. щомісячно, протягом серпня 2020 року – 110 757,31 грн. (а.с. 169-170).
Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволені заяви про розстрочення виконання судового рішення у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги, заявником зазначено, що несплата відповідачем заборгованості перед бюджетом порушує інтереси держави, оскільки спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує виконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу. Крім того, відповідачем не було надано жодного економічного обгрунтування, яке б свідчило про неможливість погашення податкового боргу, не надано й жодних доказів та гарантій про можливість сплати боргу у майбутньому (а.с. 173-176).
Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року позов Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ES Полімер» про стягнення податкового боргу задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ES Полімер» на користь відповідного бюджету податковий борг в розмірі 775 301,23 грн. (а.с. 57-58).
Рішення набрало законної сили.
10 січня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ES Полімер» до суду надійшла заява про розстрочення виконання вищевказаного судового рішення, яка ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 задоволена. Розстрочено виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року, здійснюючи стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ES Полімер» суми 775 301,23 грн. шляхом перерахувань її протягом 7 календарних місяців наступним чином: протягом лютого – липня 2020 року по 110 757,32 грн. щомісячно, протягом серпня 2020 року – 110 757,31 грн.
Вищевказана ухвала є спірною в рамках даної справи.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.
Стаття 5 КАС України встановлює предметність адміністративних позовів, з якими, зокрема, суб`єкт владних повноважень може звернутись до суду з позовом.
За правилами частин 1, 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною 3, 4 ст. 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Зі змісту наведеної норми встановлено, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.
Разом із цим, розстрочка/відстрочка, в розумінні зазначеної норми закону, є відкладення чи перенесення, виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочки/розстрочки можуть бути конкретні існуючи обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або встановленим судом способом.
У будь-якому випадку відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов`язується з об`єктивними, непереборними, іншими словами, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Вказані обставини можуть мати як суб`єктивний так і об`єктивний характер, але обов`язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.
До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. 
Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.
При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011, постанові від 30.01.2020 року у справі № 819/150/17.
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, заявник просить розстрочити виконання рішення суду на період з 20 лютого 2020 року по 20 серпня 2020 року включно з причин скрутного фінансового становища, доказом останнього суду надано наступні докази: баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 30 вересня 2019 року; баланс про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) станом на 30 вересня 2019 року; рішення Господарського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року по справі 905/769/19; постанову головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження від 20 грудня 2019 року ВП 60924200 (а.с. 116-125).
Надані заявником докази свідчать про наявність фінансових проблем та складнощів у веденні господарської діяльності заявника.
Суд апеляційної інстанції вважає, що в контексті обставин цієї справи суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що підприємство додало докази в підтвердження економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення зазначеної заборгованості внаслідок застосування режиму розстрочення, а саме: типовий договір (на придбання технологічного обладнання) від 07 серпня 2019 року №089ло/131/1005, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ES Полімер» та Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь», на придбання останнім обладнання відповідно до специфікацій від 15 серпня 2019 року №1, від 16 серпня 2019 року №2 та від 25 жовтня 2019 року №3, відповідно до яких поставки обладнання за договором мають відбутися у період лютий - квітень 2020 року на загальну суму 1 291 553,40 грн. (а.с. 151-160).
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня банківська довідка про відсутність на рахунках коштів. Проте її відсутність на правильність висновків суду не вплинула, оскільки реальний майновий стан та платоспроможність боржника у повній мірі доведено балансом та звітом про фінансову діяльність.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, у даному випадку цей баланс зберігається, оскільки рішення розстрочення буде діяти лише на протязі лютого – серпня 2020 року.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявні обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення, які підтверджені відповідними доказами, економічне обґрунтування свідчить про можливість погашення зазначеної заборгованості, а доводи заявника щодо надання розстрочення виконання рішення суду на строк 7 місяців достатньо аргументовані.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, а спірна ухвала прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 р. у справі №200/8394/19-а - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 р. у справі №200/8394/19-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 31 березня 2020 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 31 березня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                            Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                                  Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                           І.Д. Компанієць