Ухвала
 
14 квітня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 281/773/19
провадження № 61-5428ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: Військова частина НОМЕР_1 , Лугинський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,
третя особа –  ОСОБА_2 ,
 
розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2019 року у складі судді Данчук В. В. та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Шевчук А. М., Талько О. Б., Коломієць О. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Лугинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі – Лугинського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області), третя особа –  ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позов обґрунтовано тим, що з липня 2015 року ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 24 листопада 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду командира 1 танкової роти, танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 . У серпні 2017 року ОСОБА_3 потрапив до Житомирського військового шпиталю з наявним інфарктом міокарда. В результаті хвороби отримав статус інваліда війни та 05 жовтня 2017 року постановою військово-лікарської комісії був визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку. При здачі ОСОБА_3 посади, військовою частиною було виявлено відсутність майна, в результаті чого був виданий наказ Міністерства оборони України від 16 січня 2018 року № 143, де ОСОБА_3 притягнуто до повної матеріальної відповідальності за матеріальну шкоду (втрачене майно), загальна сума збитків становить 87 128,90 грн. 22 травня 2019 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Лінкевичем Б. А., на підставі вищевказаного наказу, був виданий виконавчий напис № 630, яким стягнуто з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 84 999,87 грн.
Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, виконавчий напис від 22 травня 2019 року № 630, вчинений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Лінкевичем Б. А., яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну державі в сумі 84 999,87 грн, на користь Військової частини НОМЕР_1 та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 850,00 грн, визнано таким, що не підлягає виконанню. Заборонено Лугинському ВДВС ГТУЮ в Житомирській області вчиняти будь-які дії по виконавчому напису від 22 травня 2019 року № 630, вчиненому приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Лінкевичем Б. А.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що на час вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачається наявність довідки командира військової частини про суму заборгованості, проте виконавчий напис вчинено 22 травня 2019 року, а довідка командира військової частини датована 27 травня 2019 року, тобто пізніше, ніж було вчинено напис, а отже сума заборгованості є спірною, а виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Військова частина НОМЕР_1 у березні 2020 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову у цій справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
 
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною. 
 
Касаційна скарга та додані матеріали не містятьпосилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , Лугинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа –  ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик