Ухвала
Іменем України 
22 травня 2020 року
м. Київ
провадження № 51- 2394 впс 20 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання  ОСОБА_4 про направлення його скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 10 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло вищевказане клопотання,  яке мотивовано тим, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42019100000000796, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , передбаченого ч. 1 ст. 375 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
До клопотання ОСОБА_4 додав скаргу на постанову слідчого ДБР про відмову у визнанні потерпілим від 13 травня 2020 року та зазначив, що суддя  ОСОБА_5   раніше обіймала посаду слідчого судді в Печерському районному суді м. Києва, через що повністю не довіряє суддям Печерського районного суду м. Києва, у зв`язку  з чим просить змінити територіальну підсудність.
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду цього клопотання. 
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновкупро залишення його без розгляду з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного    суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Жодної із вищенаведених підстав для направлення  провадження за скаргою з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів клопотання ОСОБА_4  не містить.
Таким чином, викладені в клопотанні  ОСОБА_4 доводи, якими він обґрунтовує необхідність зміни підсудності кримінального провадження, не є підставами у розумінні ст. 34 КПК України для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.
Твердження ОСОБА_4 про необхідність направлення провадження за скаргою до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів з підстав можливої упередженості суддів є неприйнятними, оскільки (у разі доведеності такого факту) це може бути підставою для можливого відводу цих суддів, а не для передачі кримінального провадження в порядку ст. 34 КПК України.
Таким чином, доводи ОСОБА_4 про необхідність направлення цього провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого є необґрунтованими, а тому підстав для задоволення клопотання немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 34 КПК України,  Суд
постановив:
В задоволенніклопотання  ОСОБА_4 про направлення його скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 10 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів – відмовити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                         ОСОБА_2                                                   ОСОБА_3