ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № П/811/1856/17	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Шлай А.В.,        
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» Знам`янської міської ради 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 (суддя суду першої інстанції Брегей Р.І.), прийняте в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Кропивницькому в адміністративній справі № П/811/1856/17 за позовом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до Комунального закладу «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Знам`янська міська рада Знам`янського району Кіровоградської області про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду,– 

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді зупинення експлуатації будівель установи відповідача.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що під час проведення позапланової перевірки діяльності лікарні, яка віднесена до об`єктів із масовим та цілодобовим перебуванням людей, у том числі й з обмеженими можливостями, виявлено ряд порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, при цьому порушення, що створюють загрозу життю і здоров`ю людей відповідачем не усунені.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 позов задоволено.
Застосовані до комунального закладу «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді заборони експлуатації таких будівель: 
- адміністративного корпусу (вул. М. Грушевського,15-З м. Знам`янка Знам`янський район Кіровоградська область);
- блоку харчування (вул. М. Грушевського, 15-Н м. Знам`янка Знам`янський район Кіровоградська область); 
- поліклініки (вул. М. Грушевського, 15-Д м. Знам`янка Знам`янський район Кіровоградська область);
- терапевтичного корпусу (вул. М. Грушевського, 15-Л м. Знам`янка Знам`янський район Кіровоградська область), 
- хірургічного корпусу (вул. М. Грушевського, 15-К м. Знам`янка Знам`янський район Кіровоградська область).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Комунальне некомерційне підприємство «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» Знам`янської міської ради звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове про закриття провадження у справі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, що в деяких приміщеннях лікарні розміщуються стаціонарні відділення, а заборона їх використання призведе до порушення прав населення на отримання медичної допомоги та колапсу у сфері охорони здоров`я у місті та районі, на цей час ведеться робота по вишукуванню коштів та приведення у відповідність до пожежних норм. 
Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 16 по 20 жовтня 2017 року Знам`янським міськрайонним відділом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, на підставі наказу від 19 вересня 2017 року, проведено позапланову перевірку комунального закладу «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка" щодо додержання (виконання) законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки об`єктів, за результатами якої складений акт. Під час цієї перевірки позивачем виявлені 24 порушення. 
В подальшому позивачем, у тому числі під час провадження справи в суді першої інстанції, проводилися позапланові перевірки щодо усунення відповідачем раніше виявлених порушень, востаннє 20 грудня 2019 року із складенням акту перевірки.
З часу першої перевірки та подальших перевірок, на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції, відповідачем виявлені порушення визнаються, проте остаточно не усуваються внаслідок недостатніх матеріальних можливостей закладу.
Так, станом на вказану дату, відповідачем не усунені такі порушення:
- будівля адміністративного корпусу не обладнана системою пожежної сигналізації (порушення підпункту 1.2 пункту 1 розділу V ППБУ, пункту 8.1 таблиці А.1 додатка А ДБН В.2.5-56:2014);
- будівля блоку харчування не обладнана системою пожежної сигналізації (порушення підпункту 1.2 пункту 1 розділу V ППБУ, пункту 8.1 таблиці А.1 додатка А ДБН В.2.5-56:2014);
- по будівлі поліклініки не укладено договір на технічне обслуговування системи пожежної сигналізації з організацією, яка має ліцензію на право виконання даного виду робіт (порушення підпунктів 1.1, 1.4 пункту 1 розділу V ППБУ, пункту 7.4, пунктів Ж 2.4, Ж 6.3 додатка Ж ДБН В.2.5-56:2014); сигнал від приймально-контрольного приладу системи пожежної сигналізації не виведено на пульт пожежного спостерігання (порушення підпункту 1.4 пункту 1 розділу V ППБУ, пункт 5.8 ДБН В.2.5-56:2014);
- система пожежної сигналізації у будівлі терапевтичного корпусу знаходиться у несправному стані, несертифіковане обладнання не замінено на сертифіковане (порушення підпункту 1.1 пункту 1 розділу V, пункту 7 розділу І ППБУ); не укладено договір на технічне обслуговування системи пожежної сигналізації з організацією, яка має ліцензію на право виконання даного виду робіт (порушення підпунктів 1.1, 1.4 пункту 1 розділу V ППБУ, пункту 7.4, пунктів Ж 2.4, Ж 6.3 додатка Ж ДБН В.2.5-56:2014); сигнал від приймально-контрольного приладу системи пожежної сигналізації не виведено на пульт пожежного спостерігання (порушення підпункту 1.4 пункту 1 розділу V ППБУ, пункт 5.8 ДБН В.2.5-56:2014);
- по будівлі хірургічного корпусу, не укладено договір на технічне обслуговування системи пожежної сигналізації з організацією, яка має ліцензію на право виконання даного виду робіт (порушення підпунктів 1.1, 1.4 пункту 1 розділу V ППБУ, пунктів 7.4, пунктів Ж 2.4, Ж 6.3 додатка Ж ДБН В.2.5-56:2014); сигнал від приймально-контрольного приладу системи пожежної сигналізації не виведено на пульт пожежного спостерігання (порушення підпункту 1.4 пункту 1 розділу V ППБУ, пункт 5.8 ДБН В.2.5-56:2014).
Вважаючи, що сукупність виявлених порушень на об`єктах відповідача створюють загрозу життю і здоров`ю людей позивач звернувся до суду з позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні порушення вимог пожежної безпеки мають місце та створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, а вжиття заходів тимчасової заборони експлуатації будівель є співмірними щодо обмеження права громадян на охорону здоров`я.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке. 
П. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що пожежна безпека це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014 (далі – Правила) є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (п. 4 Розділ І Правил).
У відповідності до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу V Правил , усі системи протипожежного захисту мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах. Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".
Суд апеляційної інстанції, враховуючи зміст неусунених відповідачем порушень положень ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність автоматичної пожежної сигналізації призводить до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, у зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей і призведуть до їх отруєння, а гасіння пожежі відбудеться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами.
Такі ж самі наслідки створює несправна система пожежної сигналізації та не виведення сигналу від приймально-контрольного приладу системи пожежної сигналізації на пульт пожежного спостерігання, оскільки спричиняє збільшення часу передачі інформації про пожежу, як наслідок збільшується час прибуття пожежних підрозділів і час розвитку пожежі.
Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Як встановлено ст. 27 Конституції України захист життя людини є обов`язком держави.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Посилання відповідача на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту (щодо неможливості забезпечити надання медичної допомоги) - є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень, а також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в закладі охорони здоров`я.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 810/2400/18.
Отже, застосовані судом першої інстанції заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) спрямовані на попередження загибелі та травмування людей на об`єктах відповідача, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. 
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача, що підстави для закриття провадження у справі визначені ст. 238 КАС України.
Враховуючи, що жодна із визначених цією нормою підстав не настала, вимога відповідача про закриття провадження не ґрунтується на вимогах закону та задоволенню не підлягає.  
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду.
Разом з цим, правильно вирішивши справу, суд першої інстанції помилково не зазначив у резолютивній частині рішення, що вжиті заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді заборони експлуатації зберігають свою дію до повного усунення відповідачем порушень, зазначених в акті від 20.12.2019, в зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне доповнити абзац другий резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2020, залишивши судове рішення в іншій частині без змін. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 317, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» Знам`янської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 в адміністративній справі № П/811/1856/17 змінити.
Доповнити абзац другий резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 в адміністративній справі № П/811/1856/17 після слів «таких будівель» словами «до повного усунення порушень, зазначених в акті від 20.12.2019».
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 в адміністративній справі № П/811/1856/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
Постанова в повному обсязі складена 05.05.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай