Справа № 447/2607/19                                Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П. 
Провадження № 33/811/134/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності, - ОСОБА_1 ,
представника - адвоката Ощипок В.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року,
встановив :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16.01.2020,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 29.10.2019 о 21.10 годині керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21063", д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Яворницького в м. Новий Розділ Львівської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах з порожнини рота, нестійка хода), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР. Таким чином, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити. Вважає постанову безпідставною, незаконною, необґрунтованою, яка не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Апелянт покликається на те, що підстав для зупинки транспортного засобу, яким він керував не було. Працівники поліції не змогли пояснити причини зупинки автомобіля і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але не роз`яснили яким чином буде проводитися процедура. У протоколі при заповненні тексту використовували ручки з різними чорнилами. Крім того у його присутності жодного документу не заповнювали і на підпис не давали. Пояснення, від 29.10.2019, яке нібито написане ним таким не являється і підпис не його. Крім того він відмовився у приміщенні поліції отримувати тимчасове посвідчення водія, оскільки не було підстав його позбавляти прав. Це була його єдина відмова. Також не було вручено акт його огляду на стан сп`яніння, оскільки обидві частини акту знаходяться у справі. 
Апелянт вважає, що таким чином дії працівників поліції і в подальшому рішення суду першої інстанції суперечать чинним вимогам українського законодавства, практиці Європейського суду та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про те, що кожен має право на справедливий розгляд його справи. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , підтримане його представником про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 376113 від 29.10.2019 складений о 21:40 год. у с. Станківці Львівської області, який ОСОБА_1 відмовився підписувати у присутності двох свідків, копію протоколу відмовився отримати (а.с. 1,2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, який мав проводитися у зв`язку з виявленими у водія наступних ознак: різким запахом алкоголю з порожнини рота, хиткою ходою; копію акту водій не отримав (а.с. 3);
- рапортом начальника СРПП №4 ПП Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Мерензак Н.Р. з якого вбачається, що до працівників поліції, які здійснювали патрулювання, підійшов чоловік і повідомив, що до центру міста поїхав автомобіль марки ВАЗ -2106 д.н.з. НОМЕР_1 водій якого може перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно було здійснено зупинку вищевказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який добровільно надав документи для перевірки. У ході перевірки виникли сумніви щодо стану водія і йому було запропоновано на місці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», однак останній відмовився в присутності двох свідків (а.с.6-7).
У суді апеляційної інстанції було переглянуто диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції , який був доступний і суду першої інстанції, де на 3 хвилині запису вбачається особиста відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» (а.с. 34 ).
Представник ОСОБА_1 - адвокат Ощипок В.С. в суді апеляційної інстанції наполягав, що дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 були незаконними, оскільки вони не мали підстав для зупинення його транспортного засобу. У суді першої інстанції було детально досліджено обставини справи, але суд зробив помилкові висновки.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що у працівників поліції не було підстав для зупинки автомобіля під керування ОСОБА_1 спростовуються, як матеріалами справи так і пояснення працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які надали їх в суді першої інстанції. Працівники поліції зобов`язані реагувати на повідомлення громадян, яке поліцейські і перевірили, зупинивши автомобіль під керування водія ОСОБА_1 .
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено підписами свідків у протоколі та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. 
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року, щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП
- залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена