Справа № 750/14485/19 	Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М. 	
Провадження № 33/4823/72/20 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 лютого 2020 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
     ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 18 грудня 2019 року, о 20.15 год., ОСОБА_1 , на прибудинковій території по просп. Перемоги, 114, у м. Чернігові, керував автомобілем марки «ВАЗ-210934-20», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, посилаючись на її незаконність, та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Не заперечуючи факту вживання алкогольних напоїв, зазначив, що не керував транспортним засобом, а спав у салоні автомобіля. Місцевим судом, під час розгляду справи щодо нього, не було допитано свідків, вказаних у матеріалах справи, а лише досліджено їх письмові покази. До того ж дані свідки не можуть підтвердити факт його керування автомобілем. Вказав, що при складанні протоколу працівники поліції не роз`яснили його процесуальні права. 

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та наполягав на тому, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №238460 від 18.12.2019 року, ОСОБА_1 , 18 грудня 2019 року, о 20 год. 15 хв., у м. Чернігові, по проспекту Перемоги, 114, на прибудинковій території, керував автомобілем марки «ВАЗ-210934», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).  
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 793/383 від 18.12.2019 року, виданого лікарем наркологічного диспансерного відділення КНП «ЧОПНЛ» ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння – 1,26 проміле (а.с.6).

Також, вищевказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7, 8). На переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи. 

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення (а.с.4, 19-21).
Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.    

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються рапортом інспектора поліції Шовкового І. (а.с.11), який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Твердження апелянта, що йому працівниками поліції не було роз`яснено процесуальні права, не заслуговують на увагу та спростовуються відповідним записом поліцейського у протоколі про адміністративне правопорушення про роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 

Крім того, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час освідування та складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять. 

У зв`язку з цим, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.  

Отже, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
     
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити  без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без  змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний