УХВАЛА
 
28 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 295/3978/14-ц
провадження № 61-47856св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач),             Зайцева А. Ю.,                
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою                           ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 02 листопада 2015 року у складі судді                            Корицької В. О., постанову Житомирського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Григорусь Н. Й.,                       Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                   № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира                                        від 02 листопада 2015 року, постанову Житомирського апеляційного суду                     від 24 жовтня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року     № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого  2020 року.
 
У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,                  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира                                                 від 02 листопада 2015 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість згідно  з кредитним договором від 26 березня 2008 року № 284/24-99, яка станом на 04 березня 2014 року становить 2 512 290,95  грн і складається з: заборгованості за кредитом - 1 391 948,26 грн, заборгованості за відсотками - 1 115 342,69 грн, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань - 5 000 грн.
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором від 26 березня 2008 року № 284/24-99, яка станом на 04 березня 2014 року становить 2 512 290,95 грн, - звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , і належить на праві приватної власності ОСОБА_2 шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року рішення місцевого  суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі поданій у грудні 2018 року до Верховного Суду                    ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити                           у задоволенні позову.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України тут і далі в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги, що розглядається судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи. 
13 квітня 2020 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду  в складі п`яти суддів.

 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира                                        від 02 листопада 2015 року, постанову Житомирського апеляційного суду                  від 24 жовтня 2018 року  призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:                                                                                              Є. В. Коротенко

                                                                                                    С. Ю. Бурлаков 

А. Ю. Зайцев