УХВАЛА

27 квітня 2020 року 
м. Київ
справа № 460/1007/19
адміністративне провадження № К/9901/35623/19
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., проводячи підготовчі дії до касаційного розгляду касаційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі №  460/1007/19 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, задоволено адміністративний позов.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 999/5 від 28 березня 2019 року «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ».
Стягнуто на користь позивача Арбітражного керуючого ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Міністерства юстиції України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 17 грудня 2019 року Міністерство юстиції України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження та установлено строк для подання відзиву.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що скаржник у касаційній скарзі просить розглядати вказану справу за участю його представника.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги ст. 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції та апеляційної розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.
Враховуючи наявність клопотання скаржника про розгляд вказаної справи за участю його представника, відсутність клопотань від інших учасників справи про розгляд справи за їх участю, та враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 345 КАС України, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому ст. 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд вважає за необхідне призначити справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 241, 248, 340, 345 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про участь у судовому засіданні.
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Вказану справу призначити до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 30 квітня 2020 року, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              М. М. Яковенко