ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року	Львів	Справа № 1340/3692/18 пров. № А/857/4898/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                                Святецького В.В., 
суддів                                                                      Гудима Л.Я., Довгополова О.М., 
                    з участю секретаря судового засідання      Гнідець Р.І.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року  у справі № 1340/3692/18 (головуюча суддя Карп`як О.О., час ухвалення 12:16 год., м. Львів, повний текст рішення складений 27 лютого 2019 року) за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Державного підприємства ,,Дирекція по будівництву об`єктів” про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

В С Т А Н О В И В :

           16 серпня 2018 року Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства ,,Дирекція по будівництву об`єктів”, в якому просило надати дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу підприємства за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою від 1 листопада 2016 року у справі №813/2013/15 Львівський окружний адміністративний суд задовольнив позов Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області до ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів” та ухвалив стягнути до бюджету кошти з рахунків відповідача в сумі 3982057,10 грн..
На виконання зазначеної постанови суду податковий орган скерував ряд інкасових доручень щодо списання суми заборгованості із банківських рахунків боржника, однак внаслідок вжитих заходів сума заборгованості не була погашена. Враховуючи, що вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, а вжиті ГУ ДФС у Львівській області заходи для погашення податкового боргу за рахунок коштів боржника позитивного результату не дали, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.
Рішенням від 20 лютого 2019 року  Львівський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.   
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи .  
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №58455288 майно платника податків згідно акту опису№2598/10/13-01-17-01-09 від 17.03.2017 року зареєстровано в податковій заставі 21.03.2017 року, термін дії податкової застави до 21.03.2022 року. Даний витяг долучений апелянтом до апеляційної скарги.
15.03.2017 року підприємство відповідача, за підписом директора та головного бухгалтера, надало відповідь за №40/97-72 з переліком майна для опису в податкову заставу на суму податкового боргу – 5946724,25 грн.. Акт опису майна від 17.03.2017 року № 2598/10/13-01-17-01-09 не оскаржувався та є чинним.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів”  подала відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права. 
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року апеляційна скарга задоволена. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 1340/3692/18  скасоване та прийнята постанова, якою позовні вимоги задоволені.  Апеляційний суд ухвалив надати дозвіл Головному управлінню ДФС у Львівській області ( код ЄДРПОУ 39462700, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на погашення податкового боргу Державного підприємства ,,Дирекція по будівництву об`єктів” ( код ЄДРПОУ 00179737, місцезнаходження: 80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Будівельна, буд. 1-А) за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.
Постановою від 15 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду скасував постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року, а справу направив на новий судовий розгляд до суду на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи постанову апеляційного суду, Верховний Суд вказав, що на порушення вимог частини третьої статті 242 КАС України суд апеляційної інстанції не дослідив усі наявні в матеріалах справи докази щодо правового статусу майна, внесеного до акту опису майна від 17 березня 2017 року №2598/10/13-01-17-01-09.
Представник позивача в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи.  
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні. 
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що постановою від 1 листопада 2016 року у справі №813/2013/15 Львівський окружний адміністративний суд задовольнив позов Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області до ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів” та ухвалив стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача на користь державного бюджету податковий борг в розмірі 3982057 грн. 10 коп..
Відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), виданої  ГУ ДФС у Львівській області  станом на 05.07.2018 року за ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів”  рахується заборгованість в загальній сумі 5  526  272, 72 грн., в тому числі по податку на прибуток у сумі 5502891, 14 грн.; по земельному податку з юридичних осіб  23  381, 58 грн..
На виконання зазначеної постанови суду податковий орган сформував та надіслав на адресу відповідача податкову вимогу форми ,,Ю” №192-17 від 23.01.2017 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями.
06.02.2017  заступник начальника ГУ ДФС у Львівській області прийняв рішення № 1/3  про опис майна у податкову заставу. Податковий керуючий відповідно до акту опису майна № 2598/10/13-01-17-01-09 від 17.06.2017 здійснив  опис майна відповідача на загальну суму 6246100 грн., зокрема: адміністративний корпус. Площа 2186,78 м2. Фундамент  залізобетон. Стіни та перегородки цегляні. Перекриття  залізобетонні плити. Покрівля сумісна, утеплювач  пінобетон. Вікна  металопластикові із склопакетом. Підлога  керамічна плитка. Внутрішнє оздоблення  плитка керамічна, водоемульсійна покраска. Електро і водопостачання та відовідведення. Адреса: Іваничівський район, с. Поромів, будівництво шахти № 10 «Нововолинська» інвент. № 4336. Споруда  водопровід від районного водопроводу м. Нововолинська по вул. Кропивницького до промплощадки Шахти № 10 ,,Нововолинська”. Труби ПВХ діаметром 159 мм. Колодязі залізобетонні. Мокрі колодязі, компенсатори і вентвузли в колодязях. Інвент.№4351.
За результатами направлення до банківських установ, обслуговуючих ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів”, інкасових доручень (розпоряджень) від 01.02.2018р.  № 1 (на суму 5 578  660, 68грн.), № 2 (на суму 5578660, 68 грн.),  № 3 (на суму 5578660, 68 грн.), № 4 (на суму 5578660, 68 грн.), останні повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що описане майно є складовою об`єкта незавершеного будівництва  Шахти № 10 ,,Нововолинська” (с. Поромів, Іваничівського району, Волинської області). На етапі будівництва ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів” має лише майнові права на об`єкт будівництва. Доказів того, що відповідач в майбутньому набуде право власності на збудований об`єкт  згідно акта опису, позивач суду не надав.
Тому, на думку суду першої інстанції, позивач не довів наявність правових підстав для надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів”, які передбачені п.  89.2, 89.8 ПК України, що є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія  суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з приписами пункту 59.1  статті 59 Податкового кодексу (ПК) України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог зазначеної норми ГУ ДФС у Львівській області сформувало та надіслало на адресу відповідача податкову вимогу форми ,,Ю” №192-17 від 23.01.2017 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями.
Пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава визначена як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (підпункт 14.1.155);
податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175).
Згідно із п.87.2  ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п.88.1  ст.88 ПК України).
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмово оформлення(п.88.2  ст.88 ПК України).
Відповідно до підпунктів 89.1.1та 89.1.2  пункту 89.1  статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, з дня виникнення податкового боргу.
За змістом статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею (пункт 89.2)  .
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (пункт 89.3).
Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами п.95.3  ст.95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.
Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що за позовом контролюючого органу суд вправі ухвалити рішення щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків. 
При цьому необхідними умовами надання такого дозволу є наявність податкового боргу, несплата цього боргу у строки, встановлені ПК України, наявність у податковій заставі майна платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні),  а також іншого майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Таким чином, на виконання вимог Верховного Суду, викладених у постанові від 15 квітня 2020 року, колегія суддів апеляційного суду досліджує докази щодо правового статусу майна, внесеного до акту опису майна від 17 березня 2017 року №2598/10/13-01-17-01-09.
Так, з матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що  згідно акту опису майна від 17 березня 2017 року №2598/10/13-01-17-01-09, не перебуває у власності (господарському віддані або оперативному управлінні) ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів”, а збудоване останнім, на виконання протоколу Мінвуглепроому від 24 квітня 1987 року №30/43-80, будівництво Шахти №10 ,,Нововолинська”, які є складовою цілісного майнового комплексу.

Згідно акту №29/09-01/2011 робочої комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкту для введення в експлуатацію від 28 грудня 2011 року, водопровід від районного водопроводу м. Нововолинська по вул. Кропивницького до промплощадки шахти №10 ,,Нововолинська” представлене до прийняття.

Згідно акту №8-01-01/08 робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівлі, споруди, приміщення від 30 вересня 2008 року адміністративний корпус представлений до прийняття.

Листом від 18 грудня 1998 року №8/5-341 Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України роз`яснив, що після завершення будівництва об`єкта та затвердженим в установленому порядку акта про прийняття об`єкта в експлуатацію дирекція з будівництва ліквідується за рішенням органу, що прийняв рішення, щодо Дирекції. До функцій дирекції не входить здійснення фінансово - господарської діяльності з метою отримання прибутку, а кошти та майно, виділені на фінансування капітальних вкладень, якими Дирекція розпоряджається відповідно до покладених на неї функцій, не належить їй на правах повного господарського відання і не можуть використовуватися на свій розсуд (на поповнення обігових коштів, технічне переозброєння виробництво тощо).

Матеріали справи свідчать, що описане майно є складовою об`єкта незавершеного будівництва - Шахти №10 ,,Нововолинська” (с. Поромів, Іваничівського району, Волинської області).

Відповідно до пунктів 2 та 3  постанови Кабінету міністрів України від 12 травня 2015 року № 298 ,,Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки  шахти №10 ,,Нововолинська” головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми є Міненерговугілля.

Одержувачем бюджетних коштів є державне підприємство ,,Дирекція по будівництву об`єктів”, що виконує функції оперативно-розпорядчого замовника (забудовника) з нового будівництва шахти №10 ,,Нововолинська” .

Бюджетні кошти спрямовуються державному підприємству на безповоротній основі.
Бюджетні кошти використовуються для впровадження проекту будівництва шахти №10 ,,Нововолинська”  і спрямовуються на: 1) реалізацію проекту капітального будівництва; 2) виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік в органах Казначейства.
          
          Відповідно до п.87.3 ст.87  ПК України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків зокрема: майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління; майнові права інших осіб, надані платнику податків у користування або володіння, а також немайнові права, у тому числі права інтелектуальної (промислової) власності, передані в користування такому платнику податків без права їх відчуження.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на етапі будівництва ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів” має лише майнові права на об`єкт будівництва. 

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів” створене лише для будівництва шахти №10 ,,Нововолинська”  і після завершення будівництва підлягаю ліквідації. 

          Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на  нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 

          В матеріалах справи відсутні докази реєстрації ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів” зазначеного в акті опису від 17 березня 2017 року №2598/10/13-01-17-01-09 майна.

          Підсумовуючи викладене, колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності наявність правових підстав для надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна ДП ,,Дирекція по будівництву об`єктів”, що перебуває в податковій заставі, оскільки відповідач не надав доказів, що вказане майно належить чи може в подальшому належати підприємству і може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника податків.
          
          Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції  нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.  

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.          

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :
            
апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року  у справі № 1340/3692/18– без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 20.05.2020.