ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 червня 2020 року           справа №221/9888/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Філенка Олександра Вікторовича на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2020 р. у справі № 221/9888/19 (головуючий І інстанції Безрук Т.В., повний текст складено 11.02.2020 року в м. Волноваха Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Філенка Олександра Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

                                                    УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Філенка Олександра Вікторовича  (далі – відповідач) в якому просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1894746 від 23.12.2019 року, винесену поліцейським 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Філенко Олександром Вікторовичем за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 1-2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, він, 23.12.2019 12:05:37 в м.Маріуполь по пр-ту Металургів, 37, керуючи транспортним засобом Міцубісі Аутлендер номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, винесена відповідачем формально і без дотримання положень ч. 1 ст. 280 КУпАП, відповідачем неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи, не доведено його вини у вчиненні правопорушення.
Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1894746 від 23.12.2019 року, винесену поліцейським 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Філенко Олександром Вікторовичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 16-20).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає, що висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до постанови ЕАК №1894746 від 23.12.2019, в п.9 До постанови додається: В/р Xiaomi Yi Car DVR (відео з реєстратора Xiaomi Yi Car DVR), тобто докази скоєного правопорушення було зафіксовано на зазначений реєстратор, яке є додатком до постанови. Також зазначає, що в п.4 вказано особу, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Донецька Волноваха Волноваський вул. Губенко,45, посвідчення водія: НОМЕР_2 , тобто вказані не лише ПІП позивача, але й інші особисті дані особи водія. Наголошує, що показання технічного приладу, що мають функції відеозапису є належним та допустимим доказом у розумінні КУпАП, такі показання доводять наявність адміністративного правопорушення. Отже, наданий відповідачем відеозапис факту порушення позивачем ПДР є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що позивач під час спілкування з поліцейським ідентифікував себе як водій, відповідав на звернення поліцейського «водій», погоджувався з скоєним правопорушенням, ознайомився зі змістом постанови та поставив підпис про отримання копії. Крім того, не відповідність часу щодо початку розгляду справи та скоєння правопорушення спростовується тим, що вказані показники взяті з різних технічних приладів, службового планшету та портативного реєстратора, які не є точними приладами для вимірювання часу, тобто фіксація часу цими пристроями мають сприйматись як відносний (приблизний) час (а.с. 22-27).
Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з урахуванням можливості подання клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції. Враховуючи, що відповідач обізнаний про існування даної справи, повідомлений про час і місце судового засідання, а також стислий процесуальний строк щодо апеляційного перегляду рішення суду та наявність в матеріалах справи достатніх доказів про права та обов`язки сторін, колегія суддів вважає що клопотання про відкладення задоволенню не підлягає.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1894746 від 23.12.2019 поліцейським 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Філенко Олександром Вікторовичем було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Згідно цієї постанови, 23.12.2019 року о 12:05, в м. Маріуполь по пр-ту Металургів, 37, водій керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander 2.4 номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 4).
Спірним у справі є протиправність постанови серії ЕАК №1894746 від 23.12.2019 року.
Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що постанова не містить будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно п. 8.5 ПДР, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.
Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил (п. 8.5.1).
Відповідно до розділу 34 ПДР Дорожня розмітка п. 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху;
Частиною 1 ст. 122 КУПАП вказано, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема частини перша, друга, третя, п`ята і шоста ст. 121, ст. 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя ст. 122, частина перша ст. 123, ст. ст. 124-1-126).
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.
Так, в матеріалах справи наявний диск DVD-R з відеофайлами (а.с. 14), який було досліджено судом апеляційної інстанції.
З відеозапису диска DVD-R (відеофайл ЕАК1894746) вбачається що позивач, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander 2.4 номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Вказаний відеодоказ суд приймає як належний, оскільки відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, міститься в п.9 постанови серії ЕАК №1894746 від 23.12.2019 року, а саме: В/р Xiaomi Yi Car DVR. 
Суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП.
У ній зокрема зазначено саме технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а ні як помилково зазначив суд першої інстанції, що додатком до постанови є В/р Xiaomi Yi Car DVR, але до суду такий додаток не додавався, а були надані файли на оптичному диску, які не значяться в постанові, тому не можуть бути визнані належними доказами.
Крім того, під час відтворення відеозапису диска DVD-R (відеофайл ЕАК1894746) на якому вбачається порушення позивачем п.34 ПДР, в лівому верхньому куті відеофайла зазначений номер ЕАК1894746, який відповідає номеру постанови серії ЕАК №1894746.
Також, слід зазначити, що позивач не заперечував скоєного ним правопорушення, що підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного (файл 20191224055848000685).
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що відеозаписом не спростовано доводи позивача, що він в той момент не був водієм автомобіля, оскільки з запису не видно, хто саме ним керує, з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 32 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Відповідно до статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно відеозапису з нагрудного реєстратора патрульного (файл НОМЕР_3 ) поліцейським перевірено документи та встановлено особу, яка здійснила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та стосовно якої складено постанову про накладення адміністративного стягнення. Зазначена особа - ОСОБА_1 та його особисті дані відображені у п.4 постанови серії ЕАК №1894746 від 23.12.2019 року. Крім того, в відеофайлах з нагрудного реєстратора патрульного (файл НОМЕР_3 , файл НОМЕР_4 ), як то під час розгляду справи, або під час оголошення постанови, позивач жодного разу не звернув увагу поліцейських, що він не водій, або не керував автомобілям, тощо. Також зазначені застереження не були висвітлені в адміністративному позову під час звернення до суду першої інстанції.
Також колегія суддів критично ставиться до висновку суду першої інстанції, щодо розбіжності у часі щодо початку розгляду справи о 12:03 та даних постанови, що правопорушення було скоєно о 12:05, тобто розгляд справи було розпочато раніше скоєння правопорушення, що свідчить про нібито формальний підхід відповідача, оскільки не відповідність часу спростовується тим, що вказані показники взяті з різних технічних приладів, службового планшету та портативного реєстратора, які не є точними приладами для вимірювання часу.
Відтак, враховуючи те, що адміністративне правопорушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідає вимогам Закону, та підстави для її скасування - відсутні.
Зазначені обставини свідчать про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.
У зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства та підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень відсутні.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Філенка Олександра Вікторовича на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2020 р. у справі №221/9888/19 – задовольнити.
Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2020 р. у справі № 221/9888/19 – скасувати.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Філенка Олександра Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судове рішення складено у повному обсязі 09 червня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                                           Л.В. Ястребова

Судді:.                                                                                                                А.А. Блохін

                                                                                                                           І.Д. Компанієць