ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2937/19                                        Головуючий суддя І інстанції Бородавка К. П.
Провадження № 22-ц/818/2128/20                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року                             м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів:                 - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря :Семикрас О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу представника АТ «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз» - Ляшко Олени Юріївни на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Бородавка К.П., по цивільній справі № 621/2937/19 за позовом  ОСОБА_1 до АТ «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз», третя особа:  ОСОБА_2 про скасування акту порушення,   
встановив:

       04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до АТ «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз», третя особа: ОСОБА_2 про скасування акту порушення.
       Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником будинку за вказаною адресою з 2007 р., який йому подарувала матір на підставі договору дарування, проте він у вказаному будинку не проживає з 1990 р, оскільки мешкає зі своєю сім`єю у власній квартирі.
       В будинку за адресою АДРЕСА_1 з 1996 р. по 2018 р. проживала ОСОБА_2 - дружина покійного брата позивача.
       Зазначив, що до 2006р. матір позивача сплачувала всі комунальні платежі за вказаним будинком, в тому числі за послуги з газопостачання; після того як матір перестала там проживати - 2006-2007рр. ані брат позивача, ані його дружина не платили за користування газом, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 1916 грн та будинок було відключено від газопостачання.
       Зауважує, що він став власником будинку, коли газопостачання в будинку вже було припинено; договору на постачання газу позивач не укладав, оскільки будинком не користувався до грудня 2018 р.
       Зазначає, що після смерті брата він намагався продати вказаний дім, але через те, що ОСОБА_2 відмовилась виїжджати з будинку, він вимушений був повернути покупцю подвійний розмір завдатку та вживати заходи щодо виселення ОСОБА_2 та вселення себе - звертався в сільську раду та поліцію.
       Після того, як ОСОБА_2 31.05.2018 зателефонувала на гарячу лінію ПАТ «Харківгаз» та повідомила, що в будинку існує несанкціонований газопровід, та в ході перевірки було виявлено підключення під землею газового трубопроводу поза межами лічильників та санкціонованого трубопроводу, позивач звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_2 з будинку, яке рішенням від 20.12.2018 було задоволено.
       Позивач наголошує, що про існування несанкціонованого трубопроводу він не знав, газопостачання в будинку йому потрібно не було, трубопровід був добре прихований під землею. Отже оскільки в період з 1996 по грудень 2018 р. у вказаному будинку проживала ОСОБА_2 , саме вона здійснювала несанкціонований відбір природнього газу, а тому саме вона, враховуючи поняття, наведені в ст.1 Кодексу газорозподільних систем, є несанкціонованим споживачем.
       На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним та скасувати Акт про порушення від 31.05.2018 №1170, складений ПАТ «Харківгаз» на ім`я позивача, про порушення Кодексу газорозподільних систем в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати здійснені на підставі вказаного Акту про порушення нарахування на ім`я позивача в сумі 197 721,71 грн. 
       Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року позов задоволено частково.
       Скасовано нарахування в розмірі 197 721,71 грн за рахунком на оплату від 20.06.2018 на ім`я ОСОБА_1 як споживача, виданим відповідачем на підставі Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.06.2018, складеного на підставі Рішення комісії з розгляду актів про порушення та проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Зміївського відділенню ПАТ «Харківгаз» від 20.06.2018 з розгляду Акта про порушення від 31.05.2018 №1170.
       В іншій частині позову відмовлено.
       Вирішено питання щодо судових витрат.
       Не погоджуючись з таким рішенням суду представник АТ «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз» - Ляшко О.Ю. в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути судові витрати з позивача.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду незаконне, необгрунтоване, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
       Вказала, що 31 травня 2018 року при перевірці відключених абонентів, представниками AT «Харківгаз» проведено обстеження газових мереж внутрішнього газопостачання в домоволодінні позивача. Під час обстеження було виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, а саме: на газопроводі вводі на глибині 20 см від поверхні землі був виявлений несанкціонований прихований газопровід Ду 12 мм, який підключений шляхом встановлення металевого штуцера в газопровід-ввід з подальшим підключенням резинового шлангу Ду 12 мм, який під`єднано до плити газової ПГ - 4 за допомогою трійника та існуючої системи газопостачання для відбору не облікованого обсягу природного газу. Даний несанкціонований прихований газопровід неможливо було виявити без проведення земляних робіт.
       Звертає увагу суду, що до порушень які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу, у тому числі без наявного підключеного газового обладнання.
       Донарахований не облікований об`єм природного газу Відповідачу, розраховано за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з 31.05.2016 року по 30.05.2018 року, що відображено в акті - розрахунку. При проведенні розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу за граничними об`ємами споживання враховано наступні параметри: опалювальна площа домоволодіння - 116,0 м2, норма споживання газу на опалення - 11 м3, протягом опалювального періоду та 11 м3*30% протягом міжопалювального періоду, норма споживання газу для приготування їжі та підігріву води з урахуванням плити газової на одну особу - 18,3 м3. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом цього періоду, що передбачено пункту 1 глави З розділу XI Кодексу газорозподільних систем, та складає 197 721,71 грн. Акт-розрахунок та рахунок на оплату вартості не облікованого донарахованого об`єму природного газу разом з претензією було вручено позивачу під підпис, що засвідчується поштовим повідомленням. На даний час рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу позивачем не оплачено.
       Зазначила, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , де представниками AT «Харківгаз» виявлено порушення вимоги Кодексу ГРС, враховуючи норми діючого законодавства України, саме позивач повинен відповідати за скоєне порушення, шляхом під`єднання несанкціонованого газопроводу, яке спричинило нарахування останньому вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
       Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
       Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи. 
       Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч. 3 ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
       У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
        Вказаним вимогам оскаржене рішення суду у повній мірі не відповідає.
       Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що газопостачання до домоволодіння позивача за адресою: АДРЕСА_1 припинено шляхом від`єднання діючого газопроводу від газопроводу-вводу в 2006 р., тобто, як до набуття позивачем права на вказане нерухоме майно, яке в силу приписів ч.4 ст.334 ЦК України виникає з дня його державної реєстрації відповідно до закону, так і в період часу, коли позивач у вказаному будинку не проживав.
       Належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу після набуття ним права власності на згаданий вище будинок у 2014р., зокрема, повернення підписаної ним заяви-приєднання, сплати ним рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання ним природного газу після виникнення у позивача права власності на спірне домоволодіння, тобто факту приєднання позивача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору), а отже набуття ним статусу споживача, відповідачем до суду не надано.
       Не надано відповідачем до суду доказів, що саме позивач, не уклавши договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, здійснював несанкціонований відбір природного газу на об`єкті, газопостачання до якого відключено в 2006 р., що він набув статусу несанкціонованого споживача.
       Судовим рішенням від 20.12.2018 встановлено, що житловий будинок за вищевказаною адресою з 1996 р. займала третя особа - ОСОБА_2 , яка перешкоджала позивачу у вселенні в належне йому житло, порушуючи право власності останнього, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності шляхом її виселення (а.с.16-19).
       Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи, суд помилився із застосуванням норм матеріального права.
       Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами - споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.
       АТ «ОГС «Харківгаз», як Оператор ГРМ відповідно до пунктів 2- 3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо.
       Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу - ТОВ «Харківгаз Збут».
       Також, АТ «ОГС Харківгаз», як Оператор ГРМ, здійснює комерційний облік природного газу в газорозподільній системі.
       Абзацом 1 пункту 2 Глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.
       Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
       Відповідно до п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений позивачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.
       Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Харківгаззбут», затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.
       Відповідно до пункту 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
       Договір на розподіл природного газу є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.
       Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 14.02.2007; держана реєстрація права власності позивача на вказаний будинок відбулась 06.06.2014, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2014. 
       З копії дозволу Управління газового господарства м. Готвальда (нині - м. Зміїв) від 25.04.1984 та акту наряду від 25.04.1984 вбачається, що згаданий будинок позивача з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 було на день набуття його у власність позивачем вже був газифікований та прийнято в експлуатацію газове обладнання плита газова в кількості - 2 шт., котел газовий «Тайга» - 1 шт (а.с.42, 43). 
       31.05.2018 при перевірці відключених абонентів представником АТ «Харківгаз» проведено обстеження газових мереж внутрішнього газопостачання в домоволодінні позивача, в ході якого було виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, а саме на газопроводі вводі на глибині 20см від поверхні землі був виявлений несанкціонований прихований газопровід Ду12 мм, який підключений шляхом встановлення металевого штуцера в газопровід -ввід з подальшим підключенням резинового шлангу Ду 12 мм, який під`єднаний до плити ПГ - 4 за допомогою трійника та існуючої системи газопостачання для відбору не облікованого обсягу природного газу, про що було складено Акт про порушення від 31.05.2018 №1170, який підписаний в тому числі позивачем як споживачем (представником споживача). За змістом акту споживач запрошений на засідання комісії, яке відбудеться 20.06.2018 за адресою відповідача (а.с.44-45).
       При цьому суд першої інстанції всупереч положень ст.ст. 89, 263 ЦПК України не звернув уваги, що згаданий Акт про порушення від 31.05.2018 був складений у присутності споживача - позивача по справі ОСОБА_3 , якому було повідомлено про розгляд Комісією Оператора ГРМ цього Акту на засіданні 20.06.2018 та вказано її адресу, а споживач ОСОБА_3 під підпис був ознайомлений зі змістом цього Акту про порушення. Жодних зауважень до даного акту споживачем не вказано (а.с. 44-45).
       За результатом розгляду зазначеного акту про порушення комісією з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Зміївському відділенню ПАТ «Харківгаз» прийнято рішення, оформлене Протоколом №1170 від 20.06.2018, яким Акт про порушення №1170 від 31.05.2018 визнаний таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ, та ухвалено провести донарахування об`ємів необлікованого природного газу за період з 31.05.2016 по 30.05.2018 за цінами закупівлі природного газу для ПАТ «Харківгаз», які діяли у зазначеній період (а.с.47).
       20.06.2018 на підставі Акта про порушення №1170, враховуючи результати засідання комісії, комісією газорозподільного підприємства складений Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.06.2018, за яким, виходячи, що за період з 31.05.2016 по 30.05.2018 витрата газу за граничними об`ємами споживання склала 20009,61 м3, при цьому за вказаний період на особовому рахунку споживача відображена витрата природного газу в обсязі 0,0 м3, вартість донарахованого об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківгаз» складає 197 721,71 грн (а.с.48).
       20.06.2018 на суму в розмірі 197 721,71 грн на ім`я ОСОБА_1 (за текстом російською мовою - ОСОБА_4 ) як споживача складений рахунок на оплату за необлікований (донарахований) об`єм природного газу (а.с.49).
       27.06.2018 на ім`я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ПАТ «Харківгаз» направлено претензію №Кпоз.1-Сл-13271-0618, до якої додано протокол засідання комісії, Акт розрахунок, рахунок на оплату, отримані позивачем 06.07.2018 (а.с.50-52).
       Той факт, що при складені 01.06.2018 Акту про відключення об`єкту (газових приладів) споживача, коли у будинку позивача відбулося від`єднання та заварювання газопроводу в землі через несанкціонований відбір природного газу була присутня та зазначена в якості споживача - третя особа ОСОБА_2 , з якому у позивача виник спір щодо користування його домоволодіння, не спростовує відповідальності власника цього будинку за порушення, яке було виявлено у його домоволодінні 31.05.2018, оскільки у справі відсутності відомості та відповідні докази про те, що третя особа ОСОБА_2 відповідає за зафіксоване Актом від 31.05.2018 правопорушення. Згадане вище рішення Комісії від 20.06.2018 позивач не оспорив. 
       Відповідно до ст. 13 Конституції України, ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
       При цьому згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наведені з цього приводу доводи скарги є обґрунтованими.
       Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
       Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
       Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.
       Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.
       Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
       Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.
       Як вбачається з Акту про порушення від 31.05.2018 № 1170, позивач ОСОБА_1 як власник та споживач був присутній при проведенні перевірки газопроводу - вводу, в результаті якої було виявлено підключення несанкціонованого газопроводу. Таким чином він реально мав доступ до власного домоволодіння та до місця підключення несанкціонованого газопроводу ще до ухвалення на його користь рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2018 по цивільній справі № 621/1908/18, яким було зобов`язано усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 , права власності шляхом виселення ОСОБА_2 з житлового будинку за вищевказаною адресою.
       Таким чином, з урахуванням не спростованого рішення Комісії від 20.06.2018, яким покладено відповідальність за несанкціоноване підключення до газопроводу на позивача - власника домоволодіння, де воно було виявлене, та з урахуванням наявності у нього доступу до свого домоволодіння, висновки суду про відсутність доказів про те, що він є фактичним споживачем послуг із газопостачання не відповідають вказаним матеріалам справи і не є належним чином обґрунтованими. Той факт, що відключення від газового трубопроводу відбулося ще до набуття позивачем права власності на домоволодіння не має правого значення, оскільки він з 2014 року, тобто на протязі нарахованого Комісією періоду вже був власником домоволодіння. Той факт, що він не мав доступу до свого будинку і з цього приводу у нього з третьою особою виник спір, не спростовує його відповідальність за несанкціонований відбір газу. 
       Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
        Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
       Згідно п.4 глави 1 розділу I Кодексу несанкціонований споживач - це фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.
       Не проживання позивача у вказаному будинку з 1989 р., порушення права власності позивача третьою особою, яка чинила перешкоди позивачу у вселенні до будинку, не виключає відповідальності позивача з урахуванням його вільного доступу до газопроводу на території свого домоволодіння, на якому розташований цей будинок, виходячи з принципу добросовісного та розумного ставлення до належного утримання свого майна, п. 6 ч. 1 ст. 3, ч.ч. 4, 5 ст. 319, 322 ЦК України, з урахуванням результатів згаданого Акту від 31.05.2018 свідчить про реальну можливість з його боку виявити прихований несанкціонований газопровід. У справі відсутні докази про те, що позивачу що-небудь заважало це самостійно зробити до 31.05.2018. Той факт, що позивач не проживав у будинку з 1989 року та газом не користувався, з урахуванням наявності у нього доступу до земельної ділянки, на якій розташований будинок та газопровід не перешкоджало йому здійснювати належний контроль власника за його використанням та витрачанням газу з боку третьої особи, яка мешкала у будинку позивача.
       Відтак, висновки суду про незаконність та необхідність скасування нарахування в розмірі 197 721,71 грн за рахунком на оплату від 20.06.2018 на ім`я ОСОБА_1 як споживача, виданим відповідачем на підставі Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.06.2018, складеного на підставі ніким не спростованого та чинного Рішення комісії з розгляду актів про порушення та проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу по Зміївського відділенню ПАТ «Харківгаз» від 20.06.2018 з розгляду Акта про порушення від 31.05.2018 №1170, - є необґрунтованими, не відповідають обставинам справи та наведеним нормам матеріального права.
       За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення позову.
       Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального права, тому згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судового рішення у оскарженій частині та ухвалює в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, за його недоведеності.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, ст.ст.376, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції 
постановив:

       Апеляційну скаргу представника АТ «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз» - Ляшко Олени Юріївни - задовольнити.
       Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року - скасувати.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
        Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, які продовжуються на строк карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції «COVID-19», може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2020 року.

Головуючий                                                                                        В.Б. Яцина.

Судді                                                                                                      І.В.Бурлака.

                                                                       О.М.Хорошевський