ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року	                        Львів	Справа № 1.380.2019.004393 пров. № 857/14042/19 	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                Багрія В. М.,  
суддів                                                                     Кушнерика М. П., Старунського Д. М.,
з участю секретаря судового засідання              Кітраль Х. І.,
розглянувши у судовому засіданні у м. Львові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката П`ятковської Ірини Петрівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за наслідками розгляду апеляційної скарги Головного управління ДФС (в даний час ДПС) у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.004393 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування вимог про сплату боргу, 

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській області щодо невідображення в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 інформації про сплату суми грошових коштів у розмірі 10498,61 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 3299-17у від 12.05.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суми грошових коштів у розмірі 19794,39 грн, яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.09.2016 № Ф-3299-17 У, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою Інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2016 № Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 № Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2017 № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17 від 03.10.2017, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2018 № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2019 № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 в частині сплати 10498,61 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які були сплачені за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суму грошових коштів у розмірі 19794,39 грн, яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.
Стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 9220,80 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12325 грн.
На рішення суду першої інстанції Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС (тепер ДПС) у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.004393 залишено без змін. 
24 лютого 2020 року адвокатом П`ятковською І. П. в інтересах позивачки подано до суду апеляційної інстанції заяву про стягнення з Головного управління ДФС у Львівській  області витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним розглядом справи № 1.380.2019.004393 у розмірі 12750 грн. 
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заявника, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови та часткового задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина сьома статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 1 частини третьої    статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України,    до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи видно, що про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним розглядом справи, представником позивача повідомлено апеляційний суд у відзиві на апеляційну скаргу відповідача від 27 січня 2020 року.
Згідно з частиною третьою та четвертою    статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження факту понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу апеляційному суду подано копії: договору про надання правової допомоги № 403-22/12 від 22.12.2018, акта № 1408 від 30.11.2019 про надану правову допомогу по договору № 403-22/12 від 22.12.2018, акта № 1444 від 31.01.2020 про надану правову допомогу по договору № 403-22/12 від 22.12.2018, акта № 1462 від 20.02.2020 про надану правову допомогу по договору № 403-22/12 від 22.12.2018, а також квитанцій від 12.02.2020 на суму 2550 грн, від 12.02.2020 на суму 5100 грн, від 21.02.2020 на суму 5100 грн.
Згідно з копією акта № 1408 від 30.11.2019 про надану правову допомогу по договору № 403-22/12 від 22.12.2018, Виконавець (адвокатське об`єднання «Матвіїв і Партнери») надав, а Клієнт ( ОСОБА_1 ) прийняв наступну правову допомогу (послуги правового характеру):
1)          Участь в судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді у справі № 1.380.2019.004393 - 1 год. - 1700 грн.
2)          Підготовка та подання заяви на видачу повного тексту рішення суду від 19.11.2019 у справі № 1.380.2019.004393 - 0,5 год. - 850 грн.
           Всього за актом 2550 грн.
Згідно з копією акта № 1444 від 31.01.2020 про надану правову допомогу по договору № 403-22/12 від 22.12.2018, Виконавець (адвокатське об`єднання «Матвіїв і Партнери») надав, а Клієнт ( ОСОБА_1 ) прийняв наступну правову допомогу (послуги правового характеру):
1)          Підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі - 3 год. - 5100 грн.
           Всього за актом 5100 грн.
Згідно з копією акта № 1462 від 20.02.2020 про надану правову допомогу по договору № 403-22/12 від 22.12.2018, Виконавець (адвокатське об`єднання «Матвіїв і Партнери») надав, а Клієнт ( ОСОБА_1 ) прийняв наступну правову допомогу (послуги правового характеру):
1)          Підготовка до справи та участь в судовому засіданні 20.02.2020 у Восьмому апеляційному адміністративному суді у справі № 1.380.2019.004393 - 2 год. - 3400 грн.
2)          Підготовка та подання в матеріали справи заяви про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 1.380.2019.004393 - 1 год. - 1700 грн.
           Всього за актом 5100 грн.
Як видно з акта № 1408 від 30.11.2019, 2550 грн витрат на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи № 1.380.2019.004393 в суді першої інстанції, а не з апеляційним розглядом справи. Крім того, згідно з  рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу було вирішене. Однак, позивачка та його представник рішення суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат не оскаржили, заяви чи клопотання про стягнення з відповідача додатково понесених витрат у строк, встановлений частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суду першої інстанції не подали. Тому, витрати на професійну правничу допомогу на суму 2550 грн відповідно до акта № 1408 від 30.11.2019 не можуть бути стягнуті з відповідача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу згідно з актами № 1444 від 31.01.2020 та № 1462 від 20.02.2020 на загальну суму 10200 грн, то слід зазначити таке.
Відповідно до частини п`ятої    статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України,    розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з  статтею 30 Закону України № 5076 -VІ від 05.07.2012    «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з    статтею 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,    суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 рішення в цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55).
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, а їхній розмір - обґрунтованим. 
Беручи до уваги зміст актів про надану правову допомогу, колегія суддів апеляційного суду, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним розглядом справи, та стягнення на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області 8500 грн.
Керуючись ст. 139, ст. 252, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,      
П О С Т А Н О В И В :
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката П`ятковської Ірини Петрівни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Прийняти у справі  № 1.380.2019.004393 додаткову постанову, якою в порядку розподілу судових витрат при апеляційному розгляді  справи стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ - 43143039, адреса: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	В. М. Багрій 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	Д. М. Старунський  	

Помічник заступника голови суду