Єдиний унікальний номер 219/2489/20
Номер провадження 33/804/233/20 

ПОСТАНОВА                                                                                                                                                              
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

           18 травня  2020 року                             м. Бахмут 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ровеньки Луганської області, громадянку України,  
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3  КУпАП та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень з конфіскацією грошових коштів, -
  ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 13.03.2020 року о 16 год. громадянин ОСОБА_2 здійснював перетин КПВВ «Майорське» (дорожній коридор «м. Бахмут - КППВ «Майорске» - м. Горлівка) на автомобілі OPEL ZAFIRA з державним номерним знаком НОМЕР_1 на підставі довіреності № НОМЕР_2 та рухався з 6 пасажирами з міста Слов`янськ до м. Ровеньки, Луганської області. В ході огляду транспортного засобу працівниками ДФСУ, ДПСУ та групи операцій в органах військового управління № 3 та № 4 ОТУ Схід в особистих речах пасажира  ОСОБА_3 виявлено частину грошових коштів у сумі 90 000,00 доларів США та 3 530 000 рублів РФ. Крім того, під заднім сидінням автомобіля OPEL ZAFIRA, д. н. з. НОМЕР_1 виявлено другу частину грошових коштів у сумі 84 300 доларів США та 2 500 000 рублів РФ. 
В подальшому встановлено, що вказані кошти в сумі 174 300 дол. США та 6 030 000 руб РФ належать пасажирці даного транспортного засобу ОСОБА_1 . Валютні цінності перераховано та переписано  із зазначенням номіналу, серії і номеру, про що складено опис у вигляді додатку 1 до протоколу. Всього було виявлено грошових коштів на суму 174300 дол. США та 6 030 000 руб. РФ. За даними протоколу сума вилучених коштів згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 13.03.2020 р. складає  6 638 964 грн.
ОСОБА_1 допущено перевищення граничних норм перевезення готівкових коштів через лінію зіткнення на тимчасово окуповані території з контрольованої території України в сумі, що перевищує 20 000 грн. Особою здійснювалось переміщення товарів - валютних цінностей в загальній еквівалентній сумі 6 638 964,00 грн., чим порушено вимоги п.2 Наказу № 92 від 18.11.2019 про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді першої інстанції, справу закрити за відсутністю в діях складу правопорушення, повернути вилучені грошові кошти. Зазначає, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд справи. За ст. 204-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористочної операції. В протоколі не зазначено, що вона перетинала КПВВ «Майорське». Суд безпідставно наклав арешт на грошові кошти, оскільки вони їй не належать. 
ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлена належним чином. В судове засідання апеляційного суду не з`явилась та надала заяву про розгляд справи у її відсутність. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляції, приходжу до наступного.
Строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на день розгляду апеляційної скарги не сплинув.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, а саме, порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення № 0310 від 13.03.2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 13.03.2020 року здійснював перетин КПВВ «Майорське» з 6 пасажирами, під час огляду автомобілю було виявлено грошові кошти у сумі 174300 дол. США та 6 030 000 руб. РФ., які належали пасажирці ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 про переміщення нею грошових коштів; поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про обставини  вилучення грошей під час огляду автомобілю.
Згідно п.2 Наказу Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України № 92 від 18.11.2019 року «Про затвердження переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей», фізична особа може переміщувати готівкові кошти з контрольованих Україною територій на тимчасово окуповані території у сумі, що не перевищує 20000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті без підтверджувальних документів про їх походження.
Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності об`єктивної сторони правопорушення є безпідставними, виходячи з наступного.
Так, об`єктивною стороною ч. 1 ст. 204-3 КУпАП є порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції. Аналізуючи зазначені норми законодавства можна дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-3 КУпАП, зокрема перевезення грошових коштів в сумі понад 20000 гривень на тимчасово окуповану територію утворюють дії особи, яка не може підтвердити їх походження. Об`єктом даного правопорушення є товар, який переміщується з порушенням наказу № 92 від 18.11.2019 р., в даному випадку готівкові кошти. Гроші - це особливий товар, що є загальною еквівалентною формою вартості інших товарів та послуг.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Безпідставними є доводи ОСОБА_1 в частині того, що вона не була повідомлена належним чином про  час та місце розгляду справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вона судом неодноразово викликалась шляхом телефонограм на зазначений нею номер телефону та публікацією повідомлень на WEB сторінці суду. Зазначене свідчить про пасивну поведінку особи та бажання уникнути адміністративної відповідальності.  
Апеляційний суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо недоведеності її вини в зв`язку з відсутністю в справі протоколу вилучення грошей. 
З ч. 2 ст. 265 КУпаП вбачається, що про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі №0310 від 13.03.2020 року зазначено про вилучення грошових коштів. Валютні цінності перераховано та переписано  із зазначенням номіналу, серії і номеру, про що складено опис у вигляді додатку 1 до протоколу.
     Також не заслуговують на увагу доводи щодо безпідставної конфіскації грошей.
Відповідно до ч.1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують.
Оскільки вилучені у ОСОБА_1 гроші є безпосереднім об`єктом правопорушення, суддя першої інстанції прийняв правильне рішення про конфіскацію зазначених грошей.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді відсутні. 
На підставі викладеного, та керуючись ст. 294 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3  КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень з конфіскацією грошових коштів, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя