Постанова
Іменем України
 
17 червня 2020 року
м. Київ
справа № 204/6702/17
провадження № 61-12037св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                      Коротенка Є. В.,  
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», 
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,
відповідачі за зустрічним позовом: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», Державний реєстратор Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмова Юлія Анатоліївна,
треті особи: Служба у справах дітей Дніпропетровської міської ради,  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Дніпропетровської міської ради, про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», Державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмової Юлії Анатоліївни, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності,
 
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Красногвардійського районного суду                             м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року у складі судді Черкез Д. Л. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог первісного та зустрічного позовів
У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ», банк) звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ «ПУМБ» посилалося на те, що між банком та ОСОБА_1 21 березня 2007 року укладено кредитний договір                          № 5303754, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі                    87 825 дол. США. 
 
Позичальник зобов`язалася використати кредит на придбання нерухомості, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, у порядку та в строки визначені кредитним договором.
 
В забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 21 березня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 5303764, за умовами якого вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . 
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня             2014 року позов банку про стягнення суми кредитної заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 5303754 задоволено. Рішення суду не виконано, позичальник заборгованість за кредитом не погасила. 
 
29 травня 2017 року банк використав досудовий спосіб врегулювання заборгованості та звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у свою власність предмету іпотеки. 
 
Після оформлення права власності на предмет іпотеки, банку стало відомо, що в спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі, хоча будь-якої згоди на їх реєстрацію у спірній квартирі банк не надавав, що унеможливлює реалізацію банком свого права на власність, тобто, безперешкодно володіти, користуватись та розпоряджатись майном, що належить позивачу на законних підставах.  
 
Враховуючи викладене, позивач просив позов задовольнити.
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «ПУМБ», Державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмової Ю. А., в якому просила скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 29 травня           2017 року № 20706676 про державну реєстрацію права власності АТ «ПУМБ» на квартиру АДРЕСА_1 . 
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилалася на те, що спірна квартира була придбана, у тому числі і за кошти, які належали її сину -               ОСОБА_2 , отже, він з початку придбання квартири мав право власності та право користування вказаною квартирою. 
 
29 травня 2017 року державний реєстратор здійснила державну реєстрацію права власності спірного майна за банком. 
 
Позивач уважає дії щодо переоформлення права власності на вказану квартиру за банком протиправними та такими, що вчинені з порушенням чинного законодавства. Так, реєстрація права власності на спірну квартиру вчинена в порушення положень статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є єдиним житлом для неї та її сім`ї, іншого житла у них немає, згоди на відчуження квартири вона не давала. На час переоформлення права власності на квартиру на АТ «ПУМБ» у квартирі проживала та була зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що банк повідомлений листом від 20 січня 2017 року.  
 
23 січня 2017 року ухвалою Красногвардійського районного суду                                      м. Дніпропетровська, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року, накладено заборону будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду тощо, вчиняти будь-які дії що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на квартиру АДРЕСА_1 . 
 
АТ «ПУМБ» на час звернення до реєстратора про реєстрацію права власності було відомо про наявність указаної судової заборони, в результаті чого реєстрацію права власності здійснено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження». Відповідно до умов договору іпотеки право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у іпотекодержателя у випадку, якщо його вимога протягом встановленого договором строку залишається без задоволення. Жодних письмових вимог на її адресу не надходило. 
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила зустрічний позов задовольнити. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Красногвардійський районний суду м. Дніпропетровська рішенням від 16 жовтня 2018 року в задоволенні позову АТ «ПУМБ» відмовив. Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнив. Скасував державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 86,6 кв. м, житловою площею 66,7 кв. м, здійснену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмовою Ю. А. на ім`я АТ «ПУМБ», номер запису про право власності - 20706676 від 29 травня 2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1263900912101. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що реєстрацію права власності на спірну квартиру на ім`я АТ «ПУМБ» здійснено державним реєстратором Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмовою Ю. А . з порушенням вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Дніпровський апеляційний суд постановою від 16 квітня 2019 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня                     2018 року залишив без змін. 
 
Апеляційний суд мотивував постанову тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.  Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2019 року до Верховного Суду, АТ «ПУМБ» просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду                                      м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, і ухвалити нове рішення, яким  позовні 
 
вимоги банку задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.
Суди не врахували того, що дія мораторію поширюється на споживчий кредит, а з матеріалів справи вбачається, що кредит був цільовим - придбання нерухомого майна. На час вчинення реєстраційної дії державний реєстратор не знав та не міг знати про наявність обмеження щодо вчинення реєстраційних дій на підставі ухвали суду, оскільки така ухвала не була внесена до Державного реєстру речових прав. Розділ 4 договору іпотеки містить іпотечне застереження , яким, як встановлено судами, банк і скористався. ОСОБА_1 добровільно підписуючи іпотечний договір, в якому міститься право іпотекодержателя зареєструвати за собою право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення зобов`язань за кредитом, була усвідомлена про те, що нею фактично надається згода на перехід права власності на нерухоме майно у разі порушення нею умов кредитного договору.
Іпотечний договір в судовому порядку недійсним не визнаний, а тому є обов`язковим для виконання сторонами в силу закону.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.
 
06 серпня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи встановлені судами 
21 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого спочатку було Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», а на даний час є АТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5303754, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 87 825 дол. США, а остання зобов`язалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, що визначені кредитним договором. Строк дії кредиту до             21 березня 2024 року.
Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору від 21 березня 2007 року № 5303754 цільовим призначенням кредиту є придбання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 86,6 кв. м та житловою площею 66,7 кв. м.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед банком за кредитним договором 21 березня 2007 року укладено договір іпотеки № 5303764, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .
19 січня 2010 року між АТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 8608131 до кредитного договору від 21 березня 2007 року № 5303754, якою внесено зміни до кредитного договору, а саме - змінено «Графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом», всі інші умови кредитного договору залишено без змін.
Позичальник зобов`язання за вказаним кредитним договором виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня             2014 року, ухваленим у справі № 201/1228/14-ц за позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ»            63 832,72 дол. США, що становить еквівалент 637 842,07 грн, заборгованості за кредитним договором, з яких: 55 773,95 дол. США, що становить еквівалент        557 315,62 грн, заборгованості за кредитом; 4 613,01 дол. США, що становить еквівалент 46 095,04 грн,  заборгованості за відсотками; 3 445,76 дол. США, що становить еквівалент 34 431,41 грн, пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня            2014 року залишено без змін.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська                      від 04 жовтня 2017 року, ухваленим у справі № 204/219/17, в задоволенні позову                   ОСОБА_2 до АТ «ПУМБ», ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. 
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня             2018 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська          від 04 жовтня 2017 року залишено без змін.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017  року,  постановленою  у  справі  № 204/219/17,  заяву   ОСОБА_2  про 
 
забезпечення позову задоволено частково та накладено заборону будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 березня 2017 року. 
29 травня 2017 року АТ «ПУМБ» звернулося до державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмової Ю. А. із заявою про державну реєстрацію за АТ «ПУМБ» права власності на квартиру            АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки                                    від 21 березня 2007 року № 5303764, що підтверджується заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та карткою прийому заяви від 01 червня          2017 року № 88318924.
29 травня 2017 року на підставі наданих банком документів державним реєстратором на ім`я АТ «ПУМБ» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, номер запису про право власності - 20706676 від 29 травня 2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1263900912101, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 95467655 від 23 серпня 2017 року.
АТ «ПУМБ» було достовірно відомо про наявність заборони вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірну квартиру, оскільки банк був обізнаний про наявність ухвали від 23 січня 2017 року про забезпечення позову та оскаржував її в апеляційному порядку, за результатами розгляду якої апеляційним судом ухвалу суду від 23 січня 2017 року залишено без змін.
Про обізнаність АТ «ПУМБ» щодо наявності заборони вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на предмет іпотеки свідчить також те, що листом від 31 січня 2017 року № 734/15 на адресу банку Чечелівським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було направлено для виконання та для відома постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53304427 від 31 січня 2017 року щодо виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 серпня 2017 року № 95467655 на момент вчинення державним реєстратором Філії КП «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмовою Ю. А.           29 травня 2017 року реєстрації права власності на спірну квартиру за АТ «ПУМБ» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був наявний запис про державну реєстрацію обтяжень від 13 березня 2017 року № 20706294, внесений на підставі постанови державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Александрова Р. А. від 13 березня 2017 року.
У вересні 2017 року ОСОБА_1 не погодившись з рішенням державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «ПУМБ» звернулася до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Філії КП «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області Ізюмової Ю. А., третя особа - АТ «ПУМБ», про скасування запису (справа № 804/6258/17), який постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року  задоволено. Скасовано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 29 травня 2017 року про державну реєстрацію права власності за АТ «ПУМБ» на квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду                   від 25 квітня 2018 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року скасовано, провадження у справі № 804/6258/17 закрито. Підставою для прийняття вказаного судового рішення стало те, що спірні правовідносини пов`язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, а вказаний спір не є публічно-правовим, випливає з договірних відносин і має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які 
 
подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм  матеріального 
права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
 
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що закріплено у частині 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку».
 
Згідно з пунктом 4.7.1 договору іпотеки у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому законодавством України.
 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.
 
Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
 
Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.
 
Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.
 
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18а (провадження №11-474апп19), який підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18                                (провадження № 14-45цс20).
 
Таким чином, державний реєстратор був зобов`язаний відмовити у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за АТ «ПУМБ».
 
Встановивши, що на час реєстрації права власності на спірну квартиру за АТ  «ПУМБ» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був наявний запис про державну реєстрацію обтяжень від 13 березня 2017 року № 20706294, внесений на підставі постанови державного виконавця Чечелівського ВДВС                  м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Александрова Р. А.                               від 13 березня 2017 року, та банку було достовірно відомо про наявність заборони  вчиняти  будь-які  дії,  що  пов`язані  з державною реєстрацією речових 
 
прав на спірну квартиру, а також дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за банком, і, відповідно, про відмову у задоволенні первісного позову про виселення відповідачів.
 
Аргументи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 підписуючи іпотечний договір фактично надала згоду на перехід права власності на нерухоме майно у разі порушення нею умов кредитного договору спростовуються встановленими судами фактичними обставинами справи, нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та правовими висновками Великої Палати Верховного Суду.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають.
 
Суд касаційної інстанції наголошує, що в силу статті 400 ЦПК України Верховний Суд не здійснює переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, оскільки повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.
 
Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ                  від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає  касаційну  скаргу  без  задоволення,  а  рішення  без змін, якщо відсутні 
підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги  без  задоволення,  а  оскаржуваних  рішень  судів  першої  та  апеляційної 
інстанцій без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» залишити без задоволення.
 
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            С. Ю. Бурлаков
                                                                                                            
                                                                                                            Є. В. Коротенко