Постанова 
Іменем України 
 
18 березня 2020 року
м. Київ
справа № 466/2200/19 
провадження № 51-532 км 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої  судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                                      ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
адвоката (в режимі відеоконференції)                        ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Львівського апеляційного суду від                     17 грудня 2019 року про повернення апеляційної скарги. 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2019 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ? адвоката ОСОБА_6 , кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності Закону України від 18 вересня 2019 року № 101-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України  щодо зменшення тиску на бізнес». 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ? адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду     м. Львова від 23 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 та апеляційну скаргу повернуто апелянту.  
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає висновки апеляційного суду про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин, необґрунтованими. Вказує, що під час проголошення повного тексту ухвали від 23 жовтня 2019 року з поважних причин ні захисник, ні підзахисний ОСОБА_7 не були присутні в судовому засіданні й у зв`язку з тим, що копія повного судового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2019 року всупереч вимогам закону ні захисникові, ні підзахисному, не надсилалась, не були відомі мотиви постановлення оскаржуваної ухвали до часу її отримання в суді та ознайомлення з відповідним текстом. Копію ухвали під розписку адвокат отримала лише 29 листопада 2019 року після того, як 12 листопада 2019 року подала заяву про надання копії ухвали. При цьому апеляційну скаргу було подано саме щодо мотивів оскаржуваної ухвали. 
Позиції учасників судового провадження
Захисник підтримала касаційну скаргу.
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги. 
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, крім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Відповідно до ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.   
Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ч. 3           ст. 399 КПК України).
Мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції послався на підставу для повернення, передбачену п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і суд за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.
Відповідно до статті 24 КПК Україникожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень упродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  у стані невизначеності.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані його учасниками без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи з правової позиції, викладеної об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 27 травня 2019 року (касаційне провадження № 51-6470кмо18, справа № 46/1434/18), строк на апеляційне оскарження обчислюється з дати оголошення резолютивної частини судового рішення, але, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності сторін з мотивами прийнятого рішення, це може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
Як убачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу суду першої інстанції від 23 жовтня 2019 року, й одночасно було заявлене клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Клопотання обґрунтовано тим, що повний текст оскарженої ухвали захисник отримала лише 29 листопада 2019 року, тому апелянту не були відомі мотиви ухваленого судового рішення.
Згідно з матеріалами провадження в судовому засіданні 23 жовтня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова оголосив лише резолютивну частину ухвали. Даних про отримання повного тексту цього рішення адвокатом ОСОБА_6 у провадженні немає.
Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову адвокату в поновленні процесуального строку та повертаючи апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, вказав, що адвокат ОСОБА_6 була присутня при розгляді вказаної справи та оголошенні резолютивної частини ухвали, їй було роз`яснено зміст ухвали, порядок і строк її оскарження, й будь-яких доказів на підтвердження того, що встановлений ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження ухвали суду стосовно ОСОБА_7 пропущений нею з поважних причин, суду не надано. При цьому суд визнав необґрунтованими доводи адвоката про необхідність поновити їй строк через відсутність повного тексту оскаржуваної ухвали.
З огляду на це колегія суддів вбачає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів її повернення, зокрема не надав оцінки доводам апелянта про те, що пропуск строку на подання апеляційної скарги був зумовлений відсутністю повного тексту ухвали й апеляційна скарга подається саме у зв`язку з незгодою з мотивами ухваленого рішення. Ця позиція також узгоджується з позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 03 жовтня 2019 року (справа № 487/2256/19, провадження                № 51-2199км19) й від 24 жовтня 2019 року (справа № 368/782/18, провадження № 51-9392км18).
Отже, Верховний Суд вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України вона підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене й ухвалити рішення з додержанням вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                                             ОСОБА_3