ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року                                                                                    Справа № 906/857/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Розізнана І.В. 

секретар судового засідання Новосельська О.В.,

представники учасників справи:
позивача -              Волкогон Є.О., Денисюк Д.Г.;
відповідача -         Сичов Д.В.;   
третьої особи -      не з`явився; 
виконавця -           не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Солом`янським район-ним судом м.Києва апеляційні скарги Відповідача-Приватного акціонерного товариства по газо-постачанню та газифікації «Коростишівгаз» та Позивача-Акціонерного товариства «Укр-трансгаз» на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.04.2020р., повний текст якої складено 29.04.2020 року, у справі №906/857/19 (суддя Давидюк В.К.)

за позовом         Акціонерного товариства «Укртрансгаз» м.Київ 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача- 
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах 
енергетики та комунальних послуг м.Київ 
до                        Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації 
«Коростишівгаз» м.Коростишів Житомирської обл.
про стягнення  8 299 459 грн. 01 коп.,- 

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 27.04.2020р. частково задоволив заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз» (надалі в тексті – ПрАТ «Коростишівгаз») про відстрочення виконання рішення суду від 13.01.2020 року у справі №906/857/19. Відстрочив виконання рішення господарського суду Житомирської об-ласті від 13.01.2020р. у справі №906/857/19 на термін дії карантину, введеного постановою Кабі-нету міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями), але не більше одного року з дня ухвалення такого рішення. Відмовив у знятті арешту з коштів, які містяться на банківських рахунках Приватного товариства та зняття арешту з рухомого та нерухомого майна.(арк.матеріалів оскарження 53-57).
Не погоджуючись із ухвалою, ПрАТ «Коростишівгаз» та Позивач-Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (надалі в тексті – АТ «Укртрансгаз») подали скарги до Північно-західного апеляцій-ного господарського суду.  
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу Відповідач наголошує, що він є підприємством, яке забезпечує населення міста Коростишева та Коростишевського району розподілом природного газу. Згідно зі звітом про фінансовий стан та фінансові результати за 2019 рік, ПрАТ «Корости-шівгаз» є збитковим підприємством. Кошти для погашення заборгованості перед АТ «Укртранс-газ» відсутні. НКРЕКП протягом 2015-2019 років встановлювала тарифи, які не покривали витрат на закупівлю природного газу для потреб ВТВ та частково було передбачено компенсацію лише в цінах на погашення заборгованості за ВТВ та взагалі не передбачено компенсацію по обсягах природного газу, внаслідок чого йому завдано збитків в сумі 72 645   230 грн. 11 коп. з ПДВ. Крім того, 11.03.2020р. Кабінет міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-еколо-гічної безпеки та надзвичайних ситуацій постановив ввести на усій території України карантин заборонивши низку заходів. 17.03.2020р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коро-навірусної хвороби (СОVID-19)», яким віднесено карантин до форс-мажорних обставин. При цьо-му, заборонено на час дії карантину нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за не-своєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі; примусове виселення із житла та примусове стягнення житла (житлових будинків, частин житлових будинків, квартир, кімнат у квартирах, кімнат, житлових секцій чи блоків у гуртожит-ках, інших жилих приміщень), що належить на праві приватної власності громадянам України, під час примусового виконання рішень судів щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги; примусове виселення громадян за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг із жилих приміщень у будинках державного, громадського житлового фонду та житлового фонду соціального призначення. Таким чином, у разі примусового стягнення коштів з ПрАТ «Корости-шівгаз» на виконання рішення суду у даній справі, працівники не зможуть отримувати заробітну плату та відбудеться повна зупинка підприємства. Дані обставини несуть загрозу технічному стану і безпечній експлуатації газових мереж, які знаходяться у власності держави, виникненню аварій-них ситуацій в процесі забезпечення населення природним газом, а тому не є ефективним заходом виконання судового рішення. Також ПрАТ «Коростишівгаз» надалі зобов`язане належним чином виконувати свої обов`язки, які на нього покладено, як на суб`єкта ринку з надання послуги роз-поділу природного газу. Крім того, є підстави вважати, що припинення Кабінетом міністрів Украї-ни карантинних обмежень не дасть змогу населенню відразу погашати заборгованість. Для норма-лізації надходжень коштів від споживачів необхідно щонайменше чотири місяці. Отже, особ-ливості господарської діяльності Відповідача, які не дозволяють йому впливати на цінову полі-тику в сфері надання послуг з розподілу природного газу та стан розрахунків споживачів за надані послуги, його суспільно-економічне значення, вкрай незадовільний фінансовий стан підприємства, обумовлений, в першу чергу, вкрай низьким рівнем розрахунків за надані послуги з розподілу природного газу, обумовлюють складність та неможливість виконання рішення суду в даній справі без його відстрочення на термін достатній для виплати присудженої суми без тяжких економічних наслідків для оператора ГРМ. Тому, враховуючи вищевикладене можна стверджувати, що вико-нання рішення суду у справі №906/857/19 на даний час є неможливим. Боржник вважає, що в разі відстрочки виконання рішення суду підлягає і зняття арешту з майна боржника на час такої відс-трочки, оскільки Боржник має право погасити заборгованість перед Стягувачем без примусового стягнення. Враховуючи, що боржник перебуває у скрутному фінансовому становищі, через це не в змозі сплатити належні з нього на користь стягувана за рішенням суду суми, при цьому має стратегічне значення, Відповідач вважає можливим відповідно до вимог ст.331 ГПК України від-строчити виконання рішення господарського суду Житомирської області від 13.01.2020р. до 13.01. 2021р. та зняти арешти з коштів, рухомого та нерухомого майна на період відстрочки виконання рішення.(арк.матеріалів оскарження 66-72).
В свою чергу, обґрунтовуючи свою скаргу, Позивач звертає увагу, що для надання від-строчення або розстрочення виконання рішення необхідна наявність обставин, які роблять немож-ливим виконання рішення. Такі обставини мають бути підставними і винятковими. Натомість, ус-тановлені п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) обмежувальні заходи не свідчать про неможливість здійснення господарської діяль-ності та неможливість виконання остаточного рішення суду, наведені висновки суду не відпові-дають встановленим обставинам справи. Тим більше при наявності заборгованості за надані жит-лово-комунальні послуги виплата підприємствам, організаціям та установам субсидій та пільг із бюджету України не припиняється. Платоспроможність підприємства Боржника додатково під-тверджено при розгляді судом першої інстанції скарги ПрАТ «Коростишівгаз» на дії приватного виконавця у справі №906/857/19. Відстрочення виконання рішення суду саме до моменту прий-няття відповідними органами рішення може створити в майбутньому ситуацію, що призведе до ще більших фінансових збитків АТ «Укртрансгаз», оскільки останнє відповідно до долучених фінан-сових звітів за 2019 рік зазнало збитків на загальну суму 13 783 984 тис. та взагалі не отримало прибутку, окрім того загальна сума зобов`язань АТ «Укртрансгаз» складає 17 261 231 тис. грн., а відтак Товариство знаходиться в доволі скрутному фінансовому становищі. Судом  першої інстан-ції при задоволені заяви ПрАТ «Коростишівгаз» про відстрочення виконання рішення суду не вра-ховано негативні наслідки для Стягувача, що свідчить про недотримання справедливого балансу прав та інтересів сторін у спорі. Позивач вважає, що суд першої інстанції мав всі правові підстави для відмови у задоволенні заяви ПрАТ «Коростишівгаз» про відстрочення виконання рішення суду від 13.01.2020р. у справі №906/857/19, але всупереч такому цього не здійснив, посилаючись на доводи, що фактично не обґрунтовані.(арк.матеріалів оскарження 88-96).
Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2020р. відкрито провадження за апеляційними скаргами Відповідача та Позивача, а також вирішено розглядати скарги в межах одного апеляційного провадження.(арк.матеріалів оскарження 113-114, 116). 
25.05.2020р. на адресу апеляційного суду надійшов відзив АТ «Укртрансгаз», у якому остан-нє заперечує проти задоволення апеляційної скарги Відповідача та просить відмовити у її задово-ленні.(арк.матеріалів оскарження 128-138).
Крім того, ухвалою від 01.06.2020р. задоволено клопотання Позивача про участь в судо-вому засіданні в режимі відеоконференції.(арк.матеріалів оскарження 122-124, 126).
У судовому засіданні апеляційної інстанції 02.06.2020р. представники Позивача підтримали свою апеляційну скаргу в повному обсязі та надали свої пояснення, заперечивши проти задоволен-ня апеляційної скарги Відповідача та наголошували, що відстрочка виконання рішення позбавляє позивача реального очікування його виконання впродовж тривалого часу. 
Представник Відповідача підтримав свою скаргу та наголошував на безпідставності скарги Позивача. Звертав увагу суду, що відстрочка виконання рішення суду на час дії карантину ставить Відповідача в невизначене становище з огляду на неможливість передбачити подальшу необхід-ність виконання рішення. Крім того, Відповідач наголосив, що вимога про скасування арешту з рахунків та майна є обґрунтованою та дозволить боржнику виконувати рішення самостійно.
Третя особа не забезпечила явку свого представника у судове засідання апеляційної інс-танції 02.06.2020р., хоч і була повідомлена у встановленому порядку. Разом з тим, така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язко-вою, а матеріалів оскарження достатньо для розгляду скарги по суті. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів оскарження, рішенням господарського суду Житомирської об-ласті від 13.01.2020р. частково задоволено позов; стягнуто з ПрАТ «Коростишівгаз» на користь АТ «Укртрансгаз» 7 767   171 грн. 05 коп. основного боргу, 490   191 грн. 80 коп. пені, 42   096 грн. 15 коп.    -3% річних, та 124   491 грн. 89 коп. витрат зі сплати судового збору.
На примусове виконання зазначеного рішення 14.02.2020р. видано наказ №906/857/19. 
Відповідно до заяви Позивача, приватним виконавцем на виконання наказу 18.03.2020р. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №61599129, накладено арешт на грошові кошти, відкриті у банківських установах, згідно з переліком та на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику – ПрАТ «Коростишівгаз» у межах суми звер-нення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 9 267   125 грн. 40 коп.(арк.матеріалів оскар-ження 3-4).
Матеріали оскарження свідчать, що 23.03.2020р. до суду першої інстанції від ПрАТ «Корос-тишівгаз» надійшла заява про відстрочку до 13.01.2021р. виконання рішення господарського суду Житомирської області від 13.01.2020р.(арк.матеріалів оскарження 1-2).
В обґрунтування заяви боржник зазначив, що є підприємством, яке забезпечує розподілом природного газу населення міста Коростишів та Коростишівського району. Згідно зі звітом про фінансовий стан та фінансові результати за 2019 рік підприємство є збитковим. НКРЕКП протягом 2015-2019 років встановлювала тарифи, які не покривали витрат на закупівлю природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та частково передбачено лише компенсацію в цінах на погашення заборгованості за ВТВ та не передбачено взагалі компенсацію по обсягах природного газу. Внаслідок такої бездіяльності третьої особи боржник зазнав збитків у вигляді недоотриманої тарифної виручки від споживачів достатньої для компенсації реальних витрат понесених під час діяльності з розподілу природного газу. Ухвалою від 04.02.2020 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження у справі №640/540/20 за позовом ПрАТ «Коростишівгаз» до НКРЕКП про визнання протиправною бездіяльності та стягнення збитків. Боржник вважає, що у разі ухвалення судом рішення у вказаній справі буде можливість повністю сплатити заборгова-ність перед АТ «Укртрансгаз». Водночас звертає увагу на заходи, передбачені пунктом 3 Прикін-цевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спря-мованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хво-роби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі; примусове виселення із житла та примусове стяг-нення житла (житлових будинків, частин житлових будинків, квартир, кімнат у квартирах, кімнат, житлових секцій чи блоків у гуртожитках, інших жилих приміщень), що належить на праві приватної власності громадянам України, під час примусового виконання рішень судів щодо стяг-нення заборгованості за житлово-комунальні послуги; примусове виселення громадян за несвоє-часну оплату житлово-комунальних послуг із жилих приміщень у будинках державного, громадсь-кого житлового фонду та житлового фонду соціального призначення.
Ухвалою суду першої інстанції від 24.03.2020р. прийнято до розгляду зазначену заяву ПрАТ «Коростишівгаз» про відстрочення виконання рішення суду від 13.01.2020р. у справі №906/857/19. (арк.матеріалів оскарження 11).
30.03.2020 на електрону адресу суду першої інстанції від ПрАТ по газопостачанню та гази-фікації «Коростишівгаз» надійшла уточнена заява про відстрочку виконання рішення суду, у якій заявник просить: відстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 13.01.2020р. у справі № 906/857/19 до 13.01.2021р. та зняти арешт з коштів, що містяться на рахун-ках ПрАТ «Коростишівгаз», накладеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем у виконавчому провадженні 61599129 на час відстрочення виконання рішення, а саме: р/р НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714; р/р НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714; р/р НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код ЄДРПОУ 23697280; р/р НОМЕР_4 в АБ «Укрсиббанк», МФО 351005, код ЄДРПОУ 09807750; р/р НОМЕР_5 в АБ «Укрсиббанк», МФО 351005, код ЄДРПОУ 09807750; р/р НОМЕР_6 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, код ЄДРПОУ 14305909; р/р НОМЕР_7 в АТ «Райф-файзен Банк Аваль», МФО 380805, код ЄДРПОУ 14305909; р/р  НОМЕР_8 в Житомирське РУ АТ «Приватбанк», МФО 311744, код ЄДРПОУ 14360570; р/р НОМЕР_9 в Житомирському РУ АТ «Приватбанк», МФО 311744, код ЄДРПОУ 14360570; р/р НОМЕР_10 в Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 311647, код ЄДРПОУ 09311380; р/р НОМЕР_11 в НОМЕР_12 -томирське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 311647, код ЄДРПОУ 09311380; р/р НОМЕР_13 в АТ «МЕГАБАНК», МФО 351629, код ЄДРПОУ 09804119; р/р НОМЕР_14 в АТ «МЕГАБАНК», МФО 351629, код ЄДРПОУ 09804119; зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ПрАТ «Коростишівгаз», накладеного приватним ви-конавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем у виконавчому провадженні №61599129 на час відстрочення виконання рішення.(арк.матеріалів оскарження 14-17).
В обґрунтування уточнень Відповідач наголошує, що станом на 20.03.2020р. на ПрАТ «Ко-ростишівгаз» працює 59 осіб. Несвоєчасні розрахунки та, як наслідок, неспроможність боржника негайно виконати рішення господарського суду Житомирської області від 13.01.2020р. у справі №906/857/19, створюють реальну загрозу цивільним правам та інтересам держави, підприємства, споживачам природного газу м.Коростишева та Коростишівського району і можуть призвести до повного зупинення виробничої діяльності підприємства, до загрози безаварійного газопостачання через дефіцит обігових коштів; неспроможності виконання відповідачем поточних фінансових зобов`язань перед постачальником природного газу, і, як наслідок – відключення від газопоста-чання району, припинення виробничого процесу промислових підприємств-споживачів природно-го газу, виникнення аварійних ситуацій в процесі забезпечення населення природним газом, і як наслідок нещасних випадків; загрози технічному стану і безпечній експлуатації газових мереж, які знаходяться у власності держави. Арешт майна, звернення стягнення в рахунок погашення забор-гованості зупинить роботу підприємства, та унеможливить запобіганню аварійної ситуації в разі її настання.

Матеріали оскарження також місять:
- постанову від 15.04.2020р. про зняття арешту з банківського рахунку ПрАТ «Коростишів-газ» НОМЕР_13 в АТ «Мегабанк», оскільки даний рахунок використову-ється для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників підприємства.(арк.матеріалів оскарження 47-48).
- копія звіту про фінансовий стан АТ «Укртрансгаз» станом на 30.09.2019р. з якого вбача-ється, що прострочена дебіторська заборгованість становить 98 012   тис. грн, загальна сума зобов’-язань – 17 261 231 тис.грн. За 9 місяців 2019 року товариство взагалі не отримало прибутку та зазнало збитків на загальну суму 13 783 984 тис.грн.(арк.матеріалів оскарження 3-4).
- копія консолідованого звіту про фінансову результати та копія консолідованого балансу за 2019 рік ПрАТ «Коростишівгаз», з якого вбачається, що збиток підприємства становить 8 979  тис. грн.(арк.матеріалів оскарження 4-6).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга ПрАТ «Коростишівгаз» безпідставна і не підлягає задоволенню, натомість скарга АТ «Укртрансгаз» обґрунтована, що зумовлює часткове скасування ухвали суду першої інстанції, з огляду на наступне:
Право Позивача (стягувача) очікувати на виконання, а обов`язок Відповідача (боржника) виконати дії, передбачені рішенням суду, що набрало законної сили, – є обов`язковим на всій території України. Рішення, ухвали, постанови господарського суду виконуються у порядку, вста-новленому Законом України «Про виконавче провадження».(ст.124 Конституції України).
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуаль-них гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осно-воположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/ 97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі – Конвенція).
Предметом оскарження є правомірність застосування відстрочки виконання рішення суду.
Згідно з ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті – ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановле-них законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частинами 3-5 статті 331 ГПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи – тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати од-ного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування заяви Відповідач посила-ється на скрутний фінансовий стан Підприємства, епідемію коронавірусу в Україні, яка призвела до певних обмежень у господарській діяльності, наміри добровільно виконувати  рішення суду та об`єктивну можливість виконання рішення лише з 2021 року.
Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів зауважує, що відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судо-чинства.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішень-ня, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридич-ними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюди-ційність) судових рішень для інших судів визначається законом. 
Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання су-дового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розгля-дав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.327 ГПК України).
Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України) та ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України) прямо передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тоб-то відсутність у боржника грошових коштів не є обставиною, яка може слугувати підставою для невиконання зобов`язання по оплаті.
Колегія суддів зауважує, що відстрочення – це відкладення чи перенесення виконання рішен-ня на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спря-моване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. 
Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен вразо-вувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи – наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахун-ках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб – стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 
Отже, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його немож-ливим у строк або встановленим господарським судом способом.
Господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстроч-ки чи розстрочки виконання рішення, проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку ви-конання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суду слід враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інф-ляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.
Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен передбачати також можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попе-редньо встановленим способом, але перш за все враховуються такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013р., розет-рочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
В свою чергу, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправ-даної затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провад-ження, суми та характеру, що визначено судом.
Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012р. суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.
Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка вико-нання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирі-шить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конк-ретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.
На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі «Чижов проти України», заява №6962/02).
Тобто, можливість відстрочки виконання судового рішення у судовому порядку у будь-яко-му випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визна-чає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про відстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додер-жанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк останній не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Також слід враховувати, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до влас-ності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.
Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.(ст.74 ГПК України).
В обґрунтування тяжкого фінансового стану Відповідач копію консолідованого звіту про фінансову результати та копія консолідованого балансу за 2019 рік ПрАТ «Коростишівгаз», з яко-го вбачається, що збиток підприємства становить 8 979 тис.грн.(арк.матеріалів оскарження 4-6).
Натомість матеріали справи містять копію звіту про фінансовий стан Стягувача-АТ «Укр-трансгаз» станом на 30.09.2019р., з якого вбачається 98 012 тис.грн. простроченої дебіторської заборгованость становить, а загальна сума зобов`язань – 17 261 231 тис. грн. За 9 місяців 2019 року товариство взагалі не отримало прибутку та зазнало збитків на загальну суму 13 783 984 тис.грн. (арк.матеріалів оскарження 3-4).
При цьому, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність посилання Відповідача на неможливість виплати заробітної плати працівникам через стягнення боргу за судовим рішенням у даній справі від 13.01.2020р., позаяк постановою приватного виконавця від 15.04.2020р. знято арешт з банківського рахунку  НОМЕР_13  в АТ «Мегабанк» через викорис-тання Відповідачем даного рахунку для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників під-приємства.(арк.матеріалів оскарження 47-48).
Крім того, передбачені пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коро-навірусної хвороби (COVID-19)» заходи встановлені на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни не впливають на господарську діяльність Відповідача, Постанови Кабінету міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіра-торної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20.05.2020р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респі-раторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS ІНФОРМАЦІЯ_1 CoV-2, та етапів послаблення про-тиепідемічних заходів» – не передбачає зупинення господарської діяльності Відповідача.
Колегія суддів при цьому зауважує, що поширення на території України гострої респіра-торної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлення карантину, зас-тосування протиепідемічних заходів у даному випадку однаково впливає як на діяльність Відпові-дача, так і на діяльність Позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юри-дична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для на-лежного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення зага-льногосподарського інтересу.
Між тим, підприємництво – це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою до-сягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.(ст.42 ГК України).
За порушення договірних зобов`язань, та інших правил здійснення господарської діяльності підприємство самостійно несе відповідальність, передбачену законодавством України. Крім того, підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику. Наведене означає, що у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, за влас-ним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, самостійно розрахову-вати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Аналогічна правова позиція викла-дена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019р. у справі №910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018р. у справі №910/2376/18.
Частиною 2 статті 218 ГПК України встановлено, що обставинами непереборної сили не вва-жаються порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язань товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Тому, твердження ПрАТ «Коростишівгаз», що необґрунтовано затверджений НКРЕКП та-риф на розподіл природного газу не покриває витрат – не свідчить про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення, оскільки ризики від неналежного планування власної господарської діяльності боржника не можуть покладатися на інших учасників господарських від-носин.
Ухилення Відповідача від сплати заборгованості порушує інтереси Позивача і завдає йому матеріальної шкоди.
З огляду на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку що Відповідачем не дове-дено належними та допустимими доказами виключних обставин, які давали б підстави для відст-рочки виконання судового рішення, а тому апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, що зумовлює скасування ухвали суду першої інстанції в частині часткового задоволення заяви При-ватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз» про відстроч-ку виконання рішення суду від 13.01.2020р. та відмову в задоволенні заяви.

Разом з тим, суд першої інстанції правомірно відмовив у знятті арешту з рахунків та майна Боржника.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках – на приватних виконавців. Закон визна-чає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Згідно п.6 ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалі-зовувати його в установленому законодавством порядку.
Положеннями ст.59 Закону передбачено порядок та підстави зняття з майна арешту. Зокре-ма, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціа-льний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) над-ходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задово-лення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоці-льності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 ст.61 цього Закону письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконан-ня рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахун-ках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову,
При цьому, стаття 331 ГПК України в порядку якої Відповідач звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, якою регулюється порядок вирішення питань щодо від-строчення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання су-дового рішення, не регламентує можливість зняття арешту з грошових коштів та майна боржника, що накладені в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. 
Враховуючи викладені обставини та аналізуючи норми права, колегія суддів дійшла вис-новку, що апеляційна скарга Відповідача безпідставна та не підлягає задоволенню, а тому ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін в частині відмови у знятті арешту з коштів, які містяться на банківських рахунках ПрАТ «Коростишівгаз» та зняття арешту з рухомого та нерухо-мого майна.

На переконання апеляційного суду – всі доводи та вимоги апеляційних скарг розглянуто.
З мотивів, викладених вище, оскаржуване ухвала господарського суду Житомирської облас-ті підлягає частковому скасуванню, апеляційна скарга Позивача задоволенню, а в решті рішення належить залишити без змін.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
За наслідками розгляду апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги Позивача і часткового скасування ухвали суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених в ухвалі, що призвело до ухвалення частково необґрунтованого судового рішення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 271, 275, 276, 282, 284, 287, 331 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд  –

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз» на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.04.2020р. у справі №906/857/19 залишити без задоволення.
2. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.04.2020р. у справі №906/857/19 задоволити.
3. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.04.2020р. у справі №906/857/19 скасувати в частині часткового задоволення заяви Приватного акціонерного товариства по газо-постачанню та газифікації «Коростишівгаз» про відстрочку виконання рішення суду від 13.01. 2020р.
4. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви При-ватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз» про відст-рочку виконання рішення суду від 13.01.2020р.
5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Корос-тишівгаз» (12501, Житомирська обл., Коростишівський район, місто Коростишів, вулиця Київська, будинок 55, ідентифікаційний код юридичної особи            20413052) на користь Акціонерного товарис-тва «Укртрансгаз» (01021, м.Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код юридичної особи 30019801) 2 102 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
7.  Матеріали справи №906/857/19 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.