ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3834/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року в адміністративній справі №280/3834/19 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

                                                    В с т а н о в и л а:

07 серпня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 27.06.2019 №53 про виключення з реєстру платників єдиного податку – фізичних осіб підприємців позивача; зобов`язати відповідача поновити реєстрацію позивача в реєстрі платників єдиного податку.
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 20 липня 2019 року позивачем було отримано рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 27.06.2019 №53 про виключення ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку – фізичних осіб підприємців з 01 липня 2019 року, де підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку зазначено наявність за ФОП ОСОБА_1 , станом на 27.06.2019, податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 42916,75 грн, що утворився 29.10.2018. 
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року  позовну заяву Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до відповідача - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя,             пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 39396146) про    визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 39396146) від 27.06.2019 №53 про виключення з реєстру платників єдиного податку – фізичних осіб підприємців Фізичну особу – підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ). Зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 39396146) поновити реєстрацію Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) в реєстрі платників єдиного податку.
          Рішення суду мотивоване тим, що спірне рішення контролюючим органом було прийняте при помилковості висновків Акту перевірки про наявність у відповідача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
          Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, Головне управління ДФС у Запорізькій області просить скасувати судове рішення і прийняти нове про відмову в задоволені вимог.
          Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для задоволення вимог позивача
          Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).
          Відповідно до п. 299.1 ст. 299 Податкового кодексу України (подалі - ПК України) реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
          Державна фіскальна служба України здійснює ведення реєстру платників єдиного податку, у якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками такого податку (п. 299.2 ст. 299 ПК України).
          Ознайомитися з реєстром та дізнатися інформацію можна на офіційному сайту Державної фіскальної служби України - «Електронний кабінет платника». З 01.01.2015 року фіскальні органи не видають платникам свідоцтво платника єдиного податку, наразі реєстрації таких платників здійснюються шляхом ведення реєстру платників єдиного податку.
          Судом встановлено, що дійсно у липні 2018 року контролюючим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичної особи за ознакою доходу « 126» платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.01.2016 по 3 1.12.2016.
За результатами проведеної документальної позапланової перевірки складено акт від 23.07.2018. Документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника встановлені порушення вимог податкового кодексу, в результаті донараховано військового збору за 2016 рік, а також податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік.
Не погодившись з розміром донарахованих сум акту перевірки від 23.07.2018 позивач звернувся до ГУ ДФС у Запорізькій області із запереченнями від 06.08.2018, за результатами розгляду яких було отримано відповідь, якою відповідач задовольнив вимоги частково.
20 серпня 2018 р. позивачем було отримані податкові повідомлення-рішення форми «Р» № 0025101305, №0025111305, №0025121305 про застосування штрафних санкцій на підставі п. 123.1 статті 123 I IК України.
Згідно вище визначених податкових повідомлень-рішень донараховано податкових зобов`язань та штрафних санкцій:
• податку з доходу фізичних осіб з суми чистого оподаткованого доходу за 2016 рік - 302873,41грн, що складається з 242298,73 грн основний платіж та 60574,68 грн фінансової санкції.
• військового збору за 2016 рік - 25239,45 грн, що складається з суми заниження податку 20191, 56 грн та суми штрафу 5047,89 грн.
• допарахування штрафних санкцій за неподання декларації з податку з доходів фізичних осіб за 2016 рік  - 170 грн.
11.10.2018 та 05.11.2018 квитанціями, які є в матеріалах справи позивачем було сплачено вищевказані суми у повному обсязі.
          Таким чином податковий борг було погашено у повному обсязі і на момент ухвалення рішення його не існувало.
          Відповідно до п.  295.1. ст. 295 ПК України  платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.
          Згідно з п.  299.10. ст. 299 ПК України  встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема у випадку передбаченому пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу тобто, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
          Згідно з  абз. 8 п.п. 298.2.3. п. 298.2. ст. 298 ПК України платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
          Положеннями п. 299.11. ст. 299 ПК України  встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
          Таким чином, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
          Отже, оскільки податковий борг ОСОБА_1 , як фізичної особи платника податків було погашено, відповідач не мав підстав для виключення його як фізичної особи-ніднрнєїмня з реєстру платників єдиного податку, тим більш, без проведення перевірки.
          Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача, колегія суддів зазначає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірності свого рішення, так як не довів факт наявності у позивача податкового боргу.
          За наведених обставин суд дійшов правильного висновку про те, що у контролюючого органу були відсутні підстави для прийняття 27.06.2019 року рішення про анулювання реєстрації та виключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з Реєстру платників єдиного податку. 
          Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
          Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).  
          На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

                                                  П О С Т А Н О В И Л А:

          Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року в адміністративній справі №280/3834/19 - без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов