ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3557/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 березня 2020 року                                                                                           м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                  Оксененка О.М.,
суддів:                                                        Лічевецького І.О.,
                                                             Мельничука В.П.,

При секретарі:                                Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в адміністративній справі, -

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2020 року о 15-11 год. Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал», в якому просило: підтвердити обгрунтованість адміністративного арешту майна ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал».
Позов обґрунтовано тим, що директор Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» відмовив у допуску податкового органу до проведення перевірки, що зафіксовано Актом від 13.02.2020, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування до платника податків такої міри відповідальності, як накладення арешту на майно, які знаходяться у володінні останнього.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під час проведення перевірки саме ОСОБА_1 як директором подано документи про те, що він є посадовою особою Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» згідно паспорту та договору на право підпису, тому у перевіряючих були відсутні сумніви вважати щодо законності представлення інтересів підприємства.
Крім того, саме ОСОБА_1 було подано скаргу від 02.01.2020 до контролюючого органу, на підставі якої було проведено відповідну перевірку на підставі п. 78.1.5 п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Як наслідок наявні підстави для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що контролюючого органу до проведення перевірки не було допущено у зв`язку з невідповідністю наказу вимогам Податкового кодексу України.
Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували право у ОСОБА_1 представляти інтереси відповідача у ході податкової перевірки.
31 березня 2020 року представником ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал» до суду було подано клопотання, в якому останній просив відкласти розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину на території України.
Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилось, про причини своєї неявки суд не повідомило.
Оскільки особиста участь сторін в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції - не обов`язкова, в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, та враховуючи скорочені строки розгляду, передбачені статтею 283 КАС України, які з огляду на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на даний час не продовжено, колегія суддів відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи, та у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнає за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у місті Києві на підставі ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України, п. 2 частини першої ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, валютного - за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 та іншого законодавства за відповідний період, за результатами проведеної перевірки складено Акт від 18.12.2019 № 54/26-15-05-10- 02/33549199.
02 січня 2020 року ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал» подано до ГУ ДПС у м. Києві заперечення № 04П-0201 (вхідний № 1449/10 від 08.01.2020) на акт перевірки від 18.12.2019 № 54/26-15-05-10-02/33549199. 
У подальшому, ГУ ДПС у м. Києві прийнято наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал» № 446 від 16.01.2020, на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у зв`язку з наданням заперечення до акту перевірки від 18.12.2019 № 54/26-15-05-10-02/33549199 та додаткових документів.
Відповідно до направлень на перевірку від 13.02.2020 №№ 249/26-15-05-06-02, 250/26-15-05-06-02, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал», працівниками податкового органу 13.02.2020 здійснено виїзд за відповідною адресою.
Згідно акту щодо недопуску до перевірки ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал» від 13.02.2020 №б/н  працівників Головного управління ДПС у м.Києві під час спроби вручити наказ № 446 від 16.01.2020 не було допущено до перевірки ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал». 
У зв`язку з відмовою від проведення документальної позапланової виїзної перевірки та недопуском посадових осіб контролюючого органу до перевірки, на підставі звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, Головним управлінням ДПС у м.Києві прийнято рішення від 13.02.2020 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал».
З огляду на вказане, позивач звернувся до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ПАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Кепітал».
Відмовляючи у задоволенні підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту суд першої інстанції виходив з того, що акт, який засвідчує факт не допуску посадових осіб до перевірки, не є належним та допустимим доказом у розумінні   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, тому відсутні передбачені п. п. 94.2.3   п.   94.2 ст. 94 Податкового кодексу України   підстави для застосування умовного арешту майна платника податків Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал».
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс або ПК України або повністю назва), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
У силу вимог п.п. 75.1.2 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Відтак, податковий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є документальні позапланові перевірки.
Згідно п.п. 78.1.5   п. 78.1   ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження. 
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, - контролюючим органом, який проводив перевірку; під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків.
У відповідності п. 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. 
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
За правилами п. 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Абзацами першим-четвертим підпункту   81.1   статті   81 ПК України   встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимо ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
При цьому, абзац п`ятий підпункту 81.1   статті   81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту   81.1   статті   81 ПК України).
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки: непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення); оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.
Тобто, лише дотримання посадовими особами контролюючого органу законодавчо установлених обмежень щодо призначення податкової перевірки є обов`язковою передумовою реалізації податковим органом права на проведення перевірки.   
При цьому, саме на етапі допуску до перевірки суб`єкт господарської діяльності може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної виїзної або фактичної перевірки.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №815/4392/15.
Разом з тим, у разі, коли платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу може бути застосовано адміністративний арешт майна (п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст.   94 Податкового кодексу України).
Відповідно п. п. 94.6.1 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.
Отже, адміністративний арешт, як винятковий засіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, може бути застосований лише у тому випадку, якщо платник податків відмовився від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки, що підтверджується відповідним актом.
З матеріалів справи вбачається, що посадові особи контролюючого органу вручили наказ на проведення перевірки Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» від 16.01.2020 № 446 та пред`явили направлення на перевірку від 13.02.2020 №№ 249/26-15-05-06-02, 250/26-15-05-06-02 ОСОБА_1 як директору ТОВ «КУА «Фюжн Партнерз», про що свідчать відповідні відмітки на направленнях (а.с. 10-11).
Втім, згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником/підписантом Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» (код ЄДРПОУ 33549199) є саме Скрипник Оксана Олександрівна (а.с. 37-40).
Станом на дату перевірки вказана особа також була директором Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал».
У силу вимог п.13 частини другої ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Відповідно до частини першої ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Вказані обставини свідчать про безпідставність недопуску відповідачем посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.
Посилання апелянта на те, що саме ОСОБА_1 мав статус керівника підприємства з огляду на подання скарги від 02.01.2020 №04П-0201 до контролюючого органу за його підписом та пред`явлення паспорту під час проведення перевірки є неприйнятними, оскільки вказане спростовуються даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Окрім того, заперечення на Акт документальної планової виїзної перевірки №54/26-15-05-10-02/33549199 були подані Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» в особі ОСОБА_1 як директора саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ф`южн Капітал Партнерз» (код ЄДРПОУ 35363845).
Доводи апелянта про наявність договору на право підпису ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє, оскільки у матеріалах справи наявний лише договір №3/УА-15 про управління активами Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» від 23.04.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ф`южн Капітал Партнерз» (Компанія) та Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» (Фонд).
За умовами п.п. 1.1. та 1.2 вказаного договору Компанія приймає на себе зобов`язання щодо надання платних послуг з управління активами Фонду від імені, в інтересах і за рахунок Фонду, відповідно до умов та протягом терміну дії цього Договору, та у відповідності до чинного законодавства України. Компанія зобов`язується здійснювати управління активами Фонду з метою отримання максимального інвестиційного доходу при мінімально можливих ризиків відповідно до Інвестиційної декларації Фонду, Регламенту Фонду та чинного законодавства України.
Відтак, вказаним договором врегульовано лише питання управління активами Фонду, тобто проведення операцій з цінними паперами, формування інвестиційного портфелю з метою отримання доходу тощо.
При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують надання повноважень ОСОБА_1 як директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ф`южн Капітал Партнерз» представляти інтереси Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» саме перед податковими органами.
Таким чином, акт від 13.02.2020 про недопуск, підписаний директором ОСОБА_1., не є належним та допустимим доказом, у розумінні ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, тому передбачені п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України підстави для застосування умовного арешту майна платника податків Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал» відсутні.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в підтвердженні обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал», застосованого рішенням від 13.02.2020 №27689.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.    229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                             В.П. Мельничук