РІШЕННЯ
Іменем України
11 березня 2020 року 
Київ
справа №9901/598/19
адміністративне провадження №П/9901/598/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Гончарової І.А.,  Олендера І.Я.,  Желтобрюх І.Л., 
розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
Громадянин ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) подав до Верховного Суду як суду першої інстанції позов, в якому просив зобов`язати Вищу раду правосуддя (далі - відповідач, ВРП, Рада) повторно розглянути його запит від 26.11.2019 і надати йому публічну інформацію - електронну копію технічного запису засідання ВРП від 14.11.2019 в частині розгляду питання про тимчасове відсторонення судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_4 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
Позивач вказує на протиправність відмови ВРП  у наданні йому запитуваної інформації як публічної, яка не має ознак інформації з обмеженим доступом.  Посилання відповідача на пункт 6.7 Регламенту Вищої ради правосуддя як на підставу відмови в наданні йому зазначеної інформації вважає безпідставним, оскільки  правило цього пункту стосується  процесуальних прав учасників дисциплінарного провадження і не поширюється на правовідносини у сфері публічної інформації, які регулюються  нормами Закону України «Про доступ до публічної інформації». ВРП не має повноважень приймати акти, які б могли встановлювати правила доступу до публічної інформації інші, ніж зазначений Закон, яким не передбачені  обмеження щодо надання запитуваної позивачем інформації. 
Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2019 відкрито провадження у справі № 9901/598/19. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 23.01.2020 о 15:00.
29.01.2020 до Верховного Суду  надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач не визнає, що при відмові в наданні позивачу електронної копії технічного запису засідання ВРП від 14.11.2019 в частині розгляду питання про тимчасове відсторонення судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_4 були порушені норми  Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки запит позивача не стосувався публічної інформації. Запитувана позивачем інформація не могла бути йому надана, оскільки на засіданні Ради, яке відбулося 14.11.2019, не розглядалось питання та не ухвалювалося рішення, яке б стосувалося прав позивача. Відповідно до пункту 6.7 Регламенту Вищої ради правосуддя (з доповненнями, прийнятими згідно з рішенням Ради від 11.11.2019 № 2912/0/15-19) (далі - Регламент ВРП, Регламент) витяг із протоколу засідання або копія технічного запису розгляду дисциплінарної справи надається особі, яка має право оскаржити рішення Ради чи Дисциплінарної палати, за її клопотанням. Копія технічного запису надається за умови надання особою, яка має право оскаржити рішення, носія інформації.  
Також відповідач у відзиві зазначив, що відеотрансляція засідання Ради при розгляді 14.11.2019 питання, яке стосувалося судді Приморського районного суду                      м. Маріуполя ОСОБА_4, не проводилася через відсутність відповідних клопотань з боку осіб, яких стосувалося це питання, що відповідає пункту 6.1 Регламенту.
В судовому засіданні 20.02.2020 колегія суддів, взявши до уваги заяву позивача про розгляд справи без його участі та неявку представника відповідача в судове засідання, призначене на 20.02.2010 о 16 годині, про що представник відповідача був повідомлений належним чином (розписка від 30.01.2010, а.с. 106), ухвалила здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Перевіривши доводи сторін, наведені на обґрунтування позовних вимог і заперечень на позов, дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів Верховного Суду  приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 18.11.2019 ОСОБА_1 , посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до ВРП із запитом, в якому просив зазначив, що 14.11.2019 відбулося засідання Ради, на якому було розглянуто питання про тимчасове відсторонення судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_4 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності. З посиланням на те, що на сайті ВРП  відеозапис засідання в цій частині порядку денного відсутній,  просив надіслати йому  цей відеозапис як публічну інформацію в електронному вигляді на електронну пошту.
У відповіді на цей запит (лист від 25.11.2019 № 44198/0/9-19) начальник управління по роботі зі зверненнями, запитами на інформацію та забезпечення організації особистого прийому громадян Вищої ради правосуддя В.А. Максімова вказала, що на засіданні Ради, яке відбулося 14.11.2019, здійснювалася відеотрансляція лише в частині розгляду скарги судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. (за наявності її клопотання) на рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23.05.2018 № 1467/3дп/15-18. Відеозапис при розгляді інших питань порядку денного цього засідання Ради не проводився, у зв`язку з чим у ВРП не створено запитуваної позивачем інформації. 
26.11.2019 позивач повторно звернувся із запитом до ВРП та просив надати копію технічного запису засідання Ради від 14.11.2019 з розгляду питання стосовно судді ОСОБА_4 При цьому позивач послався на пункт 6.1 Регламенту ВРП, відповідно до якого на засіданнях Ради, Дисциплінарних палат ведуться протоколи та здійснюється повне фіксування технічними засобами, за винятком тієї частини засідання, що проводиться у нарадчій кімнаті (а.с.10).
Листом № 45690/0/9-19 від 03.12.2019 за підписом тієї ж посадової особи ВРП позивачу повідомлено,  що відповідно до  пункту 6.7 Регламенту ВРП  витяг із протоколу засідання або копія технічного запису розгляду дисциплінарної справи надається особі, яка має право оскаржити рішення Ради чи Дисциплінарної палати, за її клопотанням. Копія технічного запису надається за умови надання особою, яка має право оскаржити рішення, носія інформації. На засіданні Ради, яке відбулося 14.11.2019, не розглядалося питання та не ухвалювалося  рішення, яке б визначало право ОСОБА_6 щодо його оскарження, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для надання технічного запису вказаного засідання (а.с. 11).
Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб -на свій вибір.
Конституційний рівень захисту права на інформацію відповідає вагомості цього права для утвердження демократії в суспільстві.
Підтвердженням цього є і положення статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими свобода одержувати і передавати інформацію без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів, як складова права на свободу вираження поглядів, гарантоване від обмежень, які не встановлені законом і не є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, або охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Статтею 20 Закону № 2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (стаття 21 Закону № 2657-XII).
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес регулюється Законом України  «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011р. № 2939-VI  (далі - Закон № 2939-VI).
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
За визначенням статті 1 зазначеного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом.
Згідно з пунктами 1 та 4 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, в тому числі, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством. 
Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону 2939-VI).
Частиною другою статті 6 Закону 2939-VI  встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Розпорядники інформації, до яких згідно із частиною першою статті 13 цього Закону відносяться суб`єкти владних повноважень, зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VII).
Вичерпний перелік випадків, коли розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту про надання інформації, встановлений нормами частини першої статті 22 Закону 2939-VI. Такими випадками є: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої цієї статті 22 Закону відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що публічна інформація як вид інформації виокремлена з-поміж інших за такими ознаками: вона має бути відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях; вона отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; вона знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Відсутність якоїсь із цих ознак має означати, що така інформація не є публічною. При цьому означення «публічна» не звужено  повною відкритістю, доступністю інформації. Створені в процесі діяльності суб`єкта владних повноважень документи можуть містити як відкриту  інформацію, так і  як інформацію з обмеженим доступом, яка, однак, не втрачає у зв`язку з цим ознаки публічної. Обов`язок розпорядника інформації надати на запит інформацію, яка є у його володінні, презумується. Відмова в доступі до публічної інформації можлива лише з підстав, встановлених законом. Розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність таких підстав шляхом застосування «трискладового тесту» відповідно до норм частини другої статті 6 Закону № 2939-VI.
Відмова в наданні інформації з підстав, які не встановлені законом, так само, як і відмова без обґрунтування наявності таких підстав шляхом застосування «трискладового тесту» є неправомірною.
Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються статтею 131 Конституції України, Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016р. № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII) та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).
Згідно із Законом № 1798-VIII Вища рада правосуддя є органом, що виконує делеговані державою повноваження, а тому відповідно до пункту 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI є розпорядником інформації, створеної чи отриманої у зв`язку з виконанням цих повноважень.
До такої інформації відноситься й інформація щодо засідань ВРП.
Нормами частин першої, четвертої, сьомої та восьмої статті 30 Закону № 1798-VIII  встановлено, що засідання Вищої ради правосуддя та Дисциплінарних палат проводяться відкрито. Закрите засідання проводиться у виняткових випадках, за наявності підстав, визначених цим Законом. Інформація про дату, час і місце проведення засідання Вищої ради правосуддя, а також проект порядку денного засідання, крім випадків, передбачених регламентом Вищої ради правосуддя, оприлюднюється на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя.
На засіданнях Вищої ради правосуддя, Дисциплінарних палат ведуться протоколи та здійснюється повне фіксування засідання технічними засобами. Особи, які бажають бути присутніми на засіданнях, допускаються до зали до початку засідання за наявності вільних місць. Особи, присутні в залі засідання, мають право робити письмові записи, можуть використовувати портативні аудіотехнічні засоби. Проведення в залі засідання фотозйомки, відео-, звукозапису із застосуванням стаціонарної апаратури допускається за згодою головуючого, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до пункту 6.1 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням ВРП від 24.01.2017р. № 52/0/15-17 (з доповненнями, прийнятими згідно з рішенням  від 11.11.2019р. № 2912/0/15-19) (далі - Регламент) на засіданнях Ради, Дисциплінарних палат ведуться протоколи та здійснюється повне фіксування технічними засобами, за винятком тієї частини засідання, що проводиться у нарадчій кімнаті. Відеотрансляція засідань Ради може відбуватися лише за наявності клопотань (згоди) всіх сторін (осіб, щодо яких розглядається питання порядку денного), за результатами розгляду яких Рада ухвалює відповідне рішення.
Застосування наведених норм дає підстави для висновку, що інформація про засідання ВРП, крім випадків, встановлених Законом № 1798-VIII, є вільною, а відтак жодних перешкод в доступі до неї не може бути. Ця інформація, безумовно, є публічною, оскільки стосується діяльності суб`єкта владних повноважень та прийняття ним рішення, незалежно від того, які питання розглядалися на засіданні Ради, відображена (задокументована) на відповідних носіях, в тому числі, з використанням технічних засобів.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією  та законами України; з використанням повноважень з метою, з яким це повноваження надано (пункти 1, 2 частини другої).
Відмовляючи позивачу у надані копії технічного  запису засідання Ради, яке відбулося 14.11.2019, в обсязі запитуваної ним інформації, відповідач порушив право позивача на доступ до публічної інформації, оскільки встановлених законом підстав для такої відмови не було. Враховуючи, що інформація, якої стосувався запит, є публічною інформацією з вільним доступом, посилання відповідача на пункт 6.7 Регламенту в обґрунтування доводу про правомірність поведінки щодо розгляду запиту позивача є не прийнятним. Відповідач діяв не на підставі закону, а надане йому повноваження розпорядника інформації використав не з метою, з яким це повноваження надано.
Відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 263, абзацом другим пункту 7 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду, прийняте в адміністративній справі щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію підлягає негайному виконанню.
Керуючись статями 242-246, 262, 266, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Зобов`язати Вищу раду правосуддя повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання інформації від 26.11.2019 і надати ОСОБА_1 публічну інформацію - електронну копію технічного запису засідання Вищої ради правосуддя від 14.11.2019 в частині розгляду питання про тимчасове відсторонення судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_4 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі до Великої Палати Верховного Суду. 
Рішення підлягає негайному виконанню.
Дата складання повного рішення суду 11.03.2020 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
Є.А. Усенко,
Л.І. Бившева, 
 І.А. Гончарова, 
 І.Я.Олендер, 
 І.Л. Желтобрюх, 
Судді Верховного Суду