Постанова   
Іменем  України
 
28 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 431/1494/17
провадження № 61-34139св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 12 червня 2017 року у складі судді Олійник С. В. та рішення апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2017 року у складі колегії суддів: Яреська А. В., Гаврилюка В. К., Карташова О. Ю.,  
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2017 року кредитна спілка «Імперіал ЛТД»   (далі - КС «Імперіал ЛТД») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 13 березня 2010 року між КС ««Імперіал ЛТД»   ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 33600 грн строком на 12 місяців. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 станом на 03 квітня 2017 року утворилася заборгованість з процентів за користування кредитом з 09 січня 2014 року до 31 січня 2014 року у розмірі 1 546,52 грн, підвищені проценти за користування кредитом з 01 лютого 2014 року по 03 квітня          2017 року відповідно до умов пункту 3.8 договору у сумі 149 110,88 грн, а всього           150 656,88 грн.
Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі                        150 656,88 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 12 червня 2017 року позов кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС "Імперіал ЛТД" заборгованість за кредитним договором № 276 від 13 березня 2010 року у розмірі 19 079,28 грн. 
Вирішено питання про стягнення судового збору. 
В іншій частині позову КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення кредитної заборгованості - відмовлено за необґрунтованістю. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, оскільки кредитним договором не встановлений розмір процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу КС «Імперіал ЛТД» задоволено.
Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 12 червня              2017 року змінено, скасовано у частині визначення розміру стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат та ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором у розмірі 150 656,88 грн. 
Вирішено питання про стягнення судових витрат.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що кредитним договором встановлений розмір процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, а отже немає підстав для визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, стягненню підлягає той розмір процентів, який визначений договором. 
Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2017 року, залишити в силі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 12 червня 2017 року. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції фактично не встановив термін закінчення строку дії кредитного договору. Посилання суду апеляційної інстанції на позиції ВСУ, викладені у цивільних справах                            № 6-1206цс15, 6-2739цс15 є необґрунтованими. Судом були порушені вимоги процесуального законодавства, а саме, повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу не підтверджена документально, відстрочення сплати судового збору КС «Імперіал ЛТД» не мотивовано судом.
Позиція інших учасників справи
У вересні 2017 року  КС «Імперіал ЛТД» подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, у якому просила касаційну скаргу відхилити, залишити рішення апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2017 року без змін.  
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження,  витребувано справу з суду першої інстанції.
У вересні 2017 року цивільна справа № 431/1494/17 надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У червні 2018 року цивільна справа № 431/1494/17 надійшла до Верховного Суду.
04 червня 2019 року цивільна справа передана судді-доповідачу Дундар І. О.
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу № 431/1494/17 призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року касаційне провадження у справі № 431/1494/17 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/1120/16.
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року  поновлено касаційне провадження у справі № 431/1494/17.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів частково приймає аргументи касаційної скарги з огляду на наступне.
Судами встановлено, що 13 березня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №276, відповідно до умов якого КС «Імперіал ЛТД» надала ОСОБА_1 кредит у розмірі 33 600 гривень, на умовах строковості, зворотності та цільового використання.
За пунктом 3.1. кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 70% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно пункту 2.1 кредитного договору кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту; пункт 2.3 - позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного в пункті 2.1 цього договору. 
Крім того, сторони кредитного договору уклали додаткову угоду № 1 від 12 березня 2011 року, якою виклали пункт 2.1 в новій редакції та продовжили строк повернення кредиту на 35 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту». Сторони узгодили і графік платежів, яким передбачено кількість платіжних періодів 35 місяців, кінцеві дати кожного платежу 25 числа кожного місяця та розмір щомісячного платежу.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Кредитного комітету № 30 від 01 лютого 2014 року вказаний кредит набув статусу кредиту з підвищеним ризиком, який передбачає сплату процентів за користування кредитом в розмірі 140%.
Відповідно до пунктів 3.7, 3.8 у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення за рішенням кредитного комітету цей кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 140% річних від суми залишку кредиту.
Заочним рішення Старобільського районного суду від 10 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму заборгованості зі сплати відсотків, яка виникла з 17 липня 2013 року по 21 серпня 2013 року в сумі 2 310,85 грн. Рішення набрало законної сили. 
За період з 09 січня 2014 року по 31 січня 2014 року нараховано відсотків за 24 дні за ставкою 70%, з 01 лютого 2014 року по 03 квітня 2017 року за 1157 днів за ставкою 140%. 
Відповідно до пункту 9.5 кредитного договору до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 5 років.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 21 квітня 2011 року позов Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 276 у сумі 10 808,09 грн.     
Отже, з часу звернення до суду з даним позовом позивачем змінено умови, порядок та строк повернення кредиту, що виключає можливість нарахування процентів після настання строку кредитування, а тому в задоволенні позову слід відмовити. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 412 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суди неправильно застосували норми матеріального права і ухвалення нового судового рішення не потребує встановлення фактичних обставин справи, оскаржені рішення підлягають скасуванню з прийняттям  нової постанови про відмову у позові. 
Щодо судових витрат
Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; а також вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі касаційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі            2 711,82 грн.
Оскільки судові рішення підлягають скасуванню, з позивача слід стягнути на користь відповідача судовий збір у розмірі 2 711,82 грн. 
Керуючись статтями 400, 412 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) 409, 416 ЦПКУкраїни, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 12 червня 2017 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2017 року скасуватита прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 150 656,88 грн відмовити. 
Стягнути з Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 711,82 грн.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Старобільського районного суду Луганської області від 12 червня 2017 року  та рішенням апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2017 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                       В. І. Крат
Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                                                      В. І. Журавель 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
                                                                                      М. М. Русинчук