ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 травня 2020 року           справа №200/14547/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Міронова Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року (повний текст складено 19 лютого 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/14547/19-а (суддя І інстанції - Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до Секретаря Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області Клименко О. М. про визнання дій протиправними, -

                                                              В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до сузу з позовом до секретаря Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області Клименко О.М. про визнання дій секретаря Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області Клименко О. М. при складанні доповідних записок 17 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року протиправними.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 17 жовтня 2019 року по 26 жовтня 2019 року він перебував у стані тимчасової непрацездатності, що підтверджується листком непрацездатності, виданим Комунальним некомерційним підприємством Маріупольської міської ради Центр первинної медико-санітарної допомоги №3. Зазначає, що про вказаний стан тимчасової непрацездатності він 18 жовтня особисто повідомляв Клименко О.І. - секретаря сільської ради. 21 жовтня, як вказує позивач, він повідомив про свій стан тимчасової непрацездатності письмово, але, приступивши до роботи 28 жовтня 2019 року йому повідомлено про звільнення, вручено копію розпорядження про звільнення та видано трудову книжку із записом від 18 жовтня 2019 року №21 про звільнення за прогул, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України. Позивач вважає, що будь-який факт протиправної винної дії або бездіяльності працівника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним своїх посадових обов`язків, порушення правил внутрішнього трудового розпорядку та інших вимог, встановлених чинним законодавством, повинен бути підтверджений з боку роботодавця належними та достатніми доказами (матеріалами). На думку позивача, оскаржувані доповідні записки подані та складені пізніше, "заднім числом", з метою покриття незаконних та протиправних дій керівника під його тиском, а відповідач при їх складенні вийшла за межі повноважень, визначених у статті 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою не передбачено ведення табелю обліку робочого часу секретарем сільської ради. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/14547/19-а у задоволенні позову - відмовлено.                                                             Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Крім того, позивач зазначив, що відповідач при складенні оскаржуваних доповідних записок  вийшла за межі повноважень, визначених у статті 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою не передбачено ведення табелю обліку робочого часу секретарем сільської ради.
Відповідачем на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Бердянської сільської ради від 17 листопада 2015 року №VІІ/2-10 кандидатуру ОСОБА_1 затверджено на посаду заступника сільського голови з виконавчої роботи. 
Розпорядженням Бердянського сільського голови від 15 жовтня 2019 року №27-в, зокрема, обов`язки секретаря виконавчого комітету Бердянської сільської ради покладено на секретаря сільської ради Клименко Олену Миколаївну.
Секретарем сільської ради Клименко О.М. 17 жовтня 2019 року складено доповідну записку на ім`я Бердянського сільського голови Білозерцева І.І. про те, що ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року приблизно з 09-20 до 15-00 був відсутній на робочому місці без пояснення поважних причин; перед тим, як покинути робоче місце, написав заяву про звільнення за згодою сторін (вх. №277 від 17 жовтня 2019 року); повернувся в сільську раду на засідання сесії приблизно о 15-00 годині з метою розгляду заяви на сесії сільської ради; з 16-00 по 16-45 також був відсутній на робочому місці.
Також секретарем сільської ради Клименко О.М. 18 жовтня 2019 року складено доповідну записку на ім`я Бердянського сільського голови Білозерцева І.І. про те, що ОСОБА_1 18 жовтня 2019 року відсутній на робочому місці з 08-00 до 15-45; в годину перерви (12-00 - 13-00) з`явився до будівлі сільської ради та надав дві заяви (вх. Б-188 - 1.2. та Б-189-1.2. від 18 жовтня 2019 року) щодо залишення без розгляду заяви №277 від 17 жовтня  2019 року та звільнення за власним бажанням.
Аналогічні обставини зазначені в актах підтвердження факту відсутності на робочому місці від 17 жовтня 2019 року та від 18 жовтня 2019 року, складеними головним бухгалтером А.І. Шиловою та спеціалістом-юрисконсультом Ю.В. Бутенко.
Сільським головою Бердянської сільської ради Білозерцевим І.І. 18 жовтня 2019 року видано розпорядження №25-к "Про звільнення заступника сільського голови ОСОБА_1 ", яким позивача звільнено за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Останнім робочим днем вирішено вважати 16 жовтня 2019 року. Підставою винесення цього розпорядження визначено доповідні записки Клименко О.М. від 17 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року.
Позивачем 21 жовтня 2019 року на ім`я Бердянського сільського голови Білозерцева І.І. складено заяву, в якій повідомлено, що з 17 жовтня 2019 року позивач перебував на лікарняному. 
Відповідно до копії листка непрацездатності серії АДГ №153874 , який виданий Комунальним некомерційним підприємством Маріупольської міської ради Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 17 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 в період з 17 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2019 року був звільнений від роботи. 
28 жовтня 2019 року позивачем написано заяву на ім`я Бердянського сільського голови Білозерцева І.І. щодо проведення оплати згідно з вказаним листком непрацездатності.
 Вважаючи дії секретаря Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області Клименко О. М. при складанні доповідних записок 17 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями частини 1 статті 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що секретар сільської, селищної, міської ради:
1) у випадку, передбаченому  частиною першою статті 42  цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови;
2) скликає сесії ради у випадках, передбачених  частиною шостою статті 46  цього Закону; повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради;
3) веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених  частиною шостою статті 46  цього Закону;
4) організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до  Закону України "Про доступ до публічної інформації"  та інших законів;
5) забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до  Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності;
6) за дорученням сільського, селищного, міського голови координує діяльність постійних та інших комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;
7) сприяє депутатам ради у здійсненні їх повноважень;
8) організує за дорученням ради відповідно до законодавства здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою і проведенням референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;
9) забезпечує зберігання у відповідних органах місцевого самоврядування офіційних документів, пов`язаних з місцевим самоврядуванням відповідної територіальної громади, забезпечує доступ до них осіб, яким це право надано у встановленому порядку;
10) вирішує за дорученням сільського, селищного, міського голови або відповідної ради інші питання, пов`язані з діяльністю ради та її органів.
Згідно з частинами 4, 5 ст. 50 Закону №280/97-ВР секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради. Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.
Згідно з пунктами 2.21, 2.32 посадової інструкції секретаря Бердянської сільської ради Клименко О.М. , затвердженої Бердянським сільським головою І.І. Білозерцевим 15 жовтня 2019 року, секретар сільської ради веде особові справи та трудові книжки працівників сільської ради;  веде делеговані повноваження.
Судом встановлено, що розпорядженням Бердянського сільського голови від 15 жовтня 2019 року №27-в обов`язки секретаря виконавчого комітету Бердянської сільської ради покладено на секретаря сільської ради Клименко Олену Миколаївну.
З огляду на викладене, суд не вбачає протиправності в діях відповідача щодо складення 17 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року доповідних записок на ім`я Бердянського сільського голови. 
Доводи позивача про те, що наведена в них інформація не відповідає дійсності, а також щодо того, що вказані доповідні записки складені відповідачем після зазначеної в них дати їх складення, суд вважає безпідставними, оскільки такі не містять належного обґрунтування та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.  
Решта доводів стосується незгоди позивача із процедурою його звільнення із займаної посади.
Проте, суд зазначає, що в рамках розгляду цієї справи судом не досліджується правомірність звільнення позивача з посади заступника голови Бердянської сільської ради, дотримання відповідачем процедури такого звільнення, в тому числі обставини перебування позивача на лікарняному 17 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року, надання ним пояснень щодо його відсутності на робочому місці. Суд розглядає вказану справу виключно в межах сформованих позивачем позовних вимог. 
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/14547/19-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/14547/19-а - залишити без змін.  
Повне судове рішення складено 05 травня 2020 року.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. 

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              Г.М. Міронова