ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р.	Справа № 520/7880/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старостіна В.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,Бегунца А.О.
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Богодущенко Л.О
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.11.19 року по справі № 520/7880/19
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Слобожанської митниці Держмитслужби                   
          про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Харківської митниці Державної фіскальної служби митний пост «Харків - автомобільний» про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644 від 20.05.2019 року. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач придбав автомобіль марки BMW, модель 318, 2004 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року вартістю 2 200 євро. Позивачем до митного органу подавалась електронна митна декларація №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року разом із усіма наявними документами, які підтверджують митну вартість автомобіля. Відповідач відмовив у митному оформленні автомобілю та прийняв спірні картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644 від 20.05.2019 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року. Позивач вважає картку відмови та рішення Харківської митниці ДФС митний пост «Харків - автомобільний» протиправними та такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на те, що декларантом надавалися усі необхідні документи для розмитнення придбаного автомобіля марки BMW, модель 318, 2004 року випуску, за першим методом, а визначення митної вартості авто за резервним методом, що було зроблено митним органом та відкореговано митну вартість автомобіля, вважає протиправним та необґрунтованим щодо розміру розрахованої суми. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року Харківської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644 Харківської митниці ДФС.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС (код ЄДРПОУ 39534151).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що митний орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, визначивши митну вартість придбаного ОСОБА_1 автомобіля марки BMW, модель 318, 2004 року випуску за даними інформаційного електронного каталогу SCHWAKE. Також зазначено, що позивачем всупереч вимогам ст. 53 Митного кодексу України разом із декларацією №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року декларантом надано не усі документи на підтвердження складових митної вартості товару, зокрема, не надано банківського платіжного документа на підтвердження оплати транспортного засобу. Договір купівлі-продажу б/н від 14.05.2019 року був наданий до митного органу без відповідного перекладу та нотаріального посвідчення. Таким чином, позивачем не доведено правильність визначення митної вартості автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску, заявленого у ЕМД №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року, що стало підставою для коригування Харківською митницею ДФС митної вартості автомобіля позивача за резервним методом відповідно до ст. ст. 52 - 64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій № 689. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 замінено відповідача по справі  Харківську митницю ДФС на належного відповідача - Слобожанську митницю Держмитслужби.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16.03.2020 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), придбав у Німеччині легковий автомобіль марки BMW, модель 318, 2004 року випуску на підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року вартістю 2 200 євро (а.с. 10, 65 - 66, 74 - 75). 
20.05.2019 року особою, уповноваженою на декларування транспортного засобу, ОСОБА_2 , з метою здійснення митного контролю та митного оформлення автомобіля, який придбаний ОСОБА_1 , до митного поста "Харків - автомобільний" Харківської митниці ДФС було подано до митного оформлення в митному режимі "імпорт" електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року на товар: легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом, з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1500 см3, але не більш як 2200 см3, що використовувався понад 5 років, BMW 318 - 1 шт. Марка автомобіля: BMW. Модель автомобіля: 318. Номер кузова: НОМЕР_2 , колір: синій, номер шассі: немає даних, загальна кількість місць (включаючи місце водія) - 5, призначення автомобіля: для перевезення людей, номер двигуна - немає даних, тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів см3: 1995 см3, потужність кВт: 105, колісна формула - 4x2, тип кузова - седан. Календарний рік виготовлення - 2004. Відповідає стандарту ЄВРО-4. Наявні пошкодження: корозія на правому верхньому крилі. Торгівельна марка: BMW. Країна виробництва: DE Виробник: BMW AG (а.с. 11).
Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної ЄМД, одержувач та особа відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_1
У вказаній ЕМД №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року визначена за основним методом та заявлена митна вартість транспортного засобу (далі - ТЗ) позивача у розмірі 2 200,00 євро на підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року.
Судом встановлено, що для підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача особою, уповноваженою на декларування товарів ОСОБА_2 були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД, а саме:
- за кодом « 1721» - акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/219118 від 16.05.2019 року;
- за кодом « 2800» - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.11.2018 року та SW-K-0-134/19-00106 від 14.05.2019 року;
- за кодом « 4000» - договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року;
- за кодом « 4207» - договір про надання послуг митного брокера №20190514-01 від 14.05.2019 року;
- за кодом « 5509» - інформація про позитивні результати здійснення державних видів контролю;
- за кодом « 9000» - довідка від 14.05.2019 року;
- за кодом « 9202» - квитанції МАВ812238, МАВ812526 від 15.05.2019 року щодо передоплати за митне оформлення ТЗ позивача; 
- за кодом « 9802» - паспортний документ фізичної особи серія та номер НОМЕР_4 , виданий 26.06.2012 року.
Відповідно до електронної роздруківки перегляд ВМД №UА07190/2019/012629 АСМО "Інспектор" від 20.05.2019 року, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості ТЗ позивача посадовими особами митного поста «Харків-автомобільний» спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АСАУР) за кодом 105-2, 106-2: «вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у томі числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за WIN-кодом WBAEY71030KS60884, валюта EUR, вартість 3354,00» (а.с. 54).
Харківською митницею ДФС встановлено, що надані разом із митною декларацією від 17.05.2019 року уповноваженою особою декларанта документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості придбаного позивачем легкового автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ТЗ.  
Єдиним документом, наданим декларантом на підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу 2 200,00 Євро, заявленого до митного оформлення, є договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року. Крім того, наданий позивачем екземпляр договору без нотаріального посвідчення. 
За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених Харківською митницею ДФС раніше, 20.05.2019 року посадовою особою митного поста до спеціалізованого підрозділу митниці - відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання Харківської митниці ДФС був направлений запит № 2265 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів, а саме придбаного позивачем ТЗ.
У зв`язку з недостатністю документів та з метою обміну наявної інформації та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості ТЗ на підставі інформації, яка наявна у митного органу, відповідачем проведено процедуру консультації з декларантом позивача.
Згідно з копіями принт-скрину АСМО "Інспектор" з електронним повідомленням про надання додаткових документів та щодо рекомендованої митної вартості ТЗ від 20.05.2019 року декларанту запропоновано позивачу надати додаткову інформацію, а саме: 
- платіжні документи, банківські документи щодо здійснення оплати;
- каталоги, специфікації, прейскуранти, інформація аукціону, сайтів, пропозиції;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У вказаних електронних роздруківках також вказано, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару» (а.с. 55 - 56). 
Листом від 20.05.2019 року № 002 уповноважена на декларування товарів особа, ОСОБА_2 (директор ТОВ "Східно - український бізнес ресурс") повідомив Харківську митницю ДФС, що на теперішній час неможливо надати додаткові документи стосовно митної вартості придбаного товару (ТЗ позивача) та просив видати рішення щодо коригування митної вартості товару за МД №UА807190/2019/012633, №UА807190/2019/012629, №UА807190/2019/012627 від 20.05.2019 року до рівня, визначеного під час проведення консультації (а.с. 57).
Харківською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року, яким визначено митну вартість автомобіля марки BMW, модель 318, 2004 року випуску за резервним методом у розмірі 3 354,00 Євро, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644, в якій зазначено причину відмови: неможливість здійснення митного оформлення товарів в зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року (а.с. 15 - 17).
В картці відмови позивачу було роз`яснено, що подання декларантом нової МД з урахуванням відомостей, наведених у рішенні про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року забезпечує можливість прийняття митної декларації.
Як свідчать матеріали справи, декларантом 22.05.2019 року подано до Харківської митниці ДФС нову митну декларацію ІМ40ДЕ №UA807190/2019/012759 з дотриманням процедури випуску товарів у вільний обіг при непогодженні з визначеною митним органом митної вартості та доплачено на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року відкориговану митну вартість ТЗ (а.с. 60 - 61).
Вважаючи необґрунтованими прийняті Харківською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року Харківської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644, позивач звернувся з позовом до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього       Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, запитування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість запитування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити конкретні документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Як свідчать матеріали справи, уповноваженою особою декларанта одночасно  із поданням ІМ40ДЕ №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року подано до Харківської митниці ДФС наступні документи: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/219118 від 16.05.2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.11.2018 року та SW-K-0-134/19-00106 від 14.05.2019 року (частина І та частина ІІ); договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року; договір про надання послуг митного брокера №20190514-01 від 14.05.2019 року; інформація про позитивні результати здійснення державних видів контролю; довідка від 14.05.2019 року; квитанції МАВ812238, МАВ812526 від 15.05.2019 року щодо передоплати за митне оформлення ТЗ позивача; паспортний документ фізичної особи серія та номер МТ226166, виданий 26.06.2012 року.
Проте, Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року, яким визначено митну вартість автомобіля марки BMW, модель 318, 2004 року випуску за резервним методом у розмірі 3 354,00 Євро, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644.
Підставою для коригування митної вартості товару став висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни, що фактично сплачена позивачем при придбанні ТЗ, оскільки на думку митного органу, наданий до митного оформлення договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року не свідчить про виконання сторонами цього договору своїх зобов`язань та не підтверджує в повній мірі заявлений декларантом рівень митної вартості, у зв`язку із чим митним органом використовуючи резервний метод визначено митну вартість ТЗ (автомобіль марки BMW, модель 318, 2004 року випуску) у розмірі 3 354,00 Євро.
Як свідчать матеріали справи, на підтвердження митної вартості придбаного ТЗ у сумі 2 200,00 Євро уповноваженою особою декларанта надано до митного оформлення копію договору купівлі - продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року, укладеного між Продавцем - Кемал Ханер Гебраухтвагенхандель (Німеччина) та Покупцем - ОСОБА_1 (Україна), за яким Продавець передає Покупцю вживаний транспортний засіб марки BMW, модель 318, 2004 року випуску.
Згідно наявного в матеріалах справи перекладу з німецької мови на українську мову вказаного договору купівлі - продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року, покупна ціна вказаного автомобіля у розмірі 2 200,00 Євро сплачена Покупцем на момент передачі транспортного засобу (а.с. 75).
Таким чином, у перекладі договору вказано на факт оплати ОСОБА_1 вартості транспортного засобу 2 200,00 Євро у готівковій формі на момент його передачі продавцем.
Разом з тим, у пункті вказаного договору "Умови оплати" визначено наступні умови оплати: платіжне доручення, вексель і квитанція приймаються продавцем. Умови оплати вважаються виконаними покупцем тоді, коли продавець у повному обсязі отримав сплачену суму, враховуючи відсотки та витрати.  
Отже, на виконання умов договору позивачем не надано доказів розрахунку між ним та продавцем товару та не доведено заявлену митну вартість автомобіля, вказану у митній декларації.
Таким чином, за поясненнями представника відповідача, вищезазначені обставини стали підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості.
Крім цього,  під час здійснення консультацій особою, уповноваженою на декларування не надані інші пояснення або документи  щодо підтвердження здійснення оплати за  придбаний автомобіль та вартість його перевезення.
При цьому, колегія суддів зауважує на те, що особою, уповноваженою на здійснення декларування висловилось погодження з запропонованою відповідачем ціною товару під час здійснення консультацій.
Також колегія суддів зазначає, що текс договору купівлі-продажу автомобіля містить суперечливу інформацію щодо страхування предмету продажу, а саме: наявність відмітки у пунктах "Покупець страхує транспортний засіб" та "Покупець залишає вже існуючий страховий поліс", що є взаємовиключними  обставинами страхування товару. 
У відповідності до  ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У справах щодо застосування суб`єктом владних повноважень чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача.
Пояснення  з приводу  обставин здійснення розрахунку за придбаний автомобіль  позивач надав лише у позовній заяві, вплив на  формування вартості автомобіля вартості його перевезення позивач не обґрунтував. 
У зв`язку з цим,  колегія суддів погоджується з позицією апеляційної скарги про те, що додані до митної декларації ІМ40ДЕ №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року документи не надають змогу відповідачу визначитися з  числовим значенням складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, та здійснення обґрунтованого запиту додаткових документів у особи, що уповноважена на декларування та неможливості  визначення вартості товару за основним методом.
З приводу висновків суду першої інстанції на те, що ненадання  позивачем  документів  на вимогу відповідача не може слугувати підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів, які є достатніми з посиланням на аналогічну правову позицію, викладену    у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №803/1112/17,  колегія суддів вважає необґрунтованими.
Так, колегія суддів вважає,  що в даному спорі  позивач пояснив застосування основного методу  вартості автомобіля  визначенням її у договорі купівлі-продажу автомобіля, без документального підтвердження  відомостей  та не визначення кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б одної із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, що стало підставою для коригування митної вартості відповідачем.
Тоді, як за обставинами справи №803/1112/17 митним органом додатково запитувались підтвердження здійснення сплати послуг страхування товару, тоді як понесення позивачем витрат на страхування товару митницею не доведено, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.
При цьому, суд касаційної інстанції у справі №803/1112/17 зазначив, що у даному випадку колегія суддів вважає, що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в даних правовідносинах, позивачем не надано жодного документа, який підтверджує вартість оплаченого товару або документів, що підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару, а отже і не підтверджено заявлену вартість товару.
З приводу посилань на безпідставне застосування під час визначення вартості автомобіля, яка міститься у каталозі програмного продукту SCHWAKE та визначення середньої вартості продажу, зазначеної для продажу цього автомобіля, колегія суддів зазначає на таке.
У відповідності до ст. 320 Митного кодексу України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.
Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому цим Кодексом. На вимогу власника товарів, щодо яких визначено форму та обсяг митного контролю, або уповноваженої ним особи органи доходів і зборів зобов`язані письмово повідомити про це протягом години, якщо інший строк повідомлення не визначено цим Кодексом.
Якщо автоматизованою системою управління ризиками або посадовою особою органу доходів і зборів за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів здійснюється без проведення їх митного огляду.
На підставі  пп. 2.12 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій  щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявленні та оцінки ризиків при здійсненні  контролю за правильністю визначення митної  вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених  наказом державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.
Згідно до пп.2.2 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій  щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявленні та оцінки ризиків при здійсненні  контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених  наказом державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689, робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування.
У відповідності до ст.17 Угоди про застосування ст. У11 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі  1994 року  «ніщо в цій Угоді не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання».
На підставі підпараграфів 2(а), 2(б), 2(с) ст. У11 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) релакції 15.04.1994 оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного  походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Згідно до ст.7 Угоди про застосування статті У11 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року  якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 1-6 включно, то митна вартість визначається з використанням розумних засобів, сумісних із принципами та загальними положеннями цієї Угоди і Статті У11 ГАТТ 1994 та на основі даних, наявних в країні імпорту.
У відповідності до пп.4.5.4 п.4.5 розділу ІV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631,  при здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності: контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР.
Підставою для застосування даних каталогу  програмного продукту   SCHWAKE  стало результатом вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявлених митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. оформлених митницями ДФС раніше,  рекомендації профілю ризику, який був згенерований  автоматизованою системою аналізу та управління ризиками ДФС, а саме: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів).
З огляду на відсутність визначення законодавством України  поняття «індикативні ціни», колегія суддів вважає помилковими посилання на неможливість використання даних каталогу SCHWAKE за цих підстав.
Позивач не спростовував доводи про те, що програмний каталог SCHWAKE формує середньостатистичну  ціну та вказана цінова пропозиція діє лише протягом 14 -денного терміну, тому й підстави вважати відомості про такі як - індикативні ціни.
Колегія суддів зазначає, що програмний комплекс SCHWAKE формує середньостатистичну ціну та вказана цінова пропозиція діє лише протягом 14 денного терміну, що також свідчить проте, що цінова пропозиція, яка формується програмним комплексом SCHWAKE не є індикативною, мінімальною або довільною.
Крім того, згідно п. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 (далі - Методичні рекомендації) посадовими особами митного органу під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватись, зокрема, такі джерела інформації як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформацію, отриману від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформацію отриману з мережі Інтернет.
Також, спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 зі змінами затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі -Методика).
Пунктом 7.35 Методики встановлено, що у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.
У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.
Крім цього, у Додатку 8 до Методики наведено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для визначення вартості колісних транспортних засобів. Зокрема, до вказаного переліку включено періодичний довідник «Super SCHWAKE».
При цьому, колегія суддів бере до уваги, що використання електронного довідника «SCHWACKE» передбачено наказом Державної митної служби України від 13.10.2006 № 885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів», пунктами 1.1, 1.2 якого зобов`язано начальників митниць забезпечити постійний контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів за формулами, зазначеними в п. 7.35 Методики, а також забезпечено підрозділи, що здійснюють контроль за визначенням бази оподаткування транспортних засобів, вузлів та агрегатів, джерелами цінової інформації - довідниками: «Superschwacke» «Schwackeliste» «Schwackeliste Trailertax» видавництва «Eurotax», «User Car Guide», «Travel Treiler Guide» видавництва «Kelley Blue Book Auto market report», з обов`язковим оновленням щокварталу.
За викладених обставин та досліджених доказів, колегія суддів вважає що суд першої інстанції неправильно  встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержання  норм матеріального і процесуального права, зокрема, Митного кодексу України, у зв`язку з чим, судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.
У відповідності до  п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року по справі № 520/7880/19  скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Старостін	
Судді	   	С.С. Рєзнікова   А.О. Бегунц	
Повний текст постанови складено  18.03.2020 року