Справа № 991/3265/20
Провадження1-кс/991/3366/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,

установив:
До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому захисники підозрюваного ОСОБА_5 – адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з метою досягнення дієвості кримінального провадження просять надати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подане клопотання сторона захисту обґрунтовує тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
15.11.2019 складено відносно ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру за ст. 366-1 КК України. 
17.02.2020 постановою старшого детектива ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотань про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якій зазначено, що у зв`язку з перебуванням у період з 05.12.2019 по 17.02.2020 ОСОБА_5 за межами території України, останнього 05.12.2019 оголошено в розшук.
Також, стороні захисту з Єдиного державного реєстру судових рішень (справа № 760/20345/18) стало відомо, що постановою прокурора САП ОСОБА_8 від 24.07.2018 закрито кримінальне провадження № 42017000000000035 від 05.01.2017 у зв`язку із встановленням відсутності у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, яка ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.12.2018 скасована. 
Сторона захисту зазначає, що у витягу з ЄРДР станом на 05.12.2019 відсутні відомості про закриття кримінального провадження № 42017000000000035 від 05.01.2017, скасування постанови про закриття кримінального провадження, відновлення досудового розслідування, оголошення ОСОБА_5 у розшук та зупинення кримінального провадження.
З метою перевірки зазначеної інформації, а також сумнівів щодо того, що всі процесуальні рішення приймалися, а процесуальні дії вчинялися правомочними суб`єктами, сторона захисту звернулася до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з клопотанням про надання витягу з ЄРДР, на яке листом прокурора САП ОСОБА_9 повідомлено про необхідність звернення з цього питання до детектива Національного бюро. 
Сторона захисту стверджує, що речі і документи, щодо яких порушено питання про надання тимчасового доступу, можуть містити відомості, які мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, зокрема, щодо належності або неналежності процесуальних документів, складених стороною обвинувачення, та їх відображення в ЄРДР. Дані з ЄРДР щодо руху кримінального провадження, за певних обставин, можуть мати значення для доведення або спростування обставин, і використовуватися стороною захисту для оцінки правомірності вчинення тих чи інших процесуальних дій. 
Сторона захисту позбавлена можливості отримати доступ до вказаних у клопотанні речей і документів іншим способом, ніж отримання тимчасового доступу.
Тому сторона захисту просить надати адвокатам АО « ОСОБА_10 », захисникам ОСОБА_5 -  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_3 ,тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю вилучити копії документів, а саме: витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 з відображенням наступної інформації:
реєстрації та попередньої правової кваліфікації кримінальних правопорушень із зазначенням статті (частини статті) КК України; 
передачі матеріалів іншому органу досудового розслідування або за місцем проведення досудового розслідування (ч. 5 ст. 36, ч. 7 ст. 214, ст. 216, 218 КПК України); 
об`єднання та виділення матеріалів досудових розслідувань (ст. 217 КПК України);
закриття, зупинення чи відновлення кримінальних проваджень або ж епізодів, які розслідуються чи розслідувались у рамках зазначеного кримінального провадження; 
усієї інформації, яка міститься у формі про правопорушення; 
усієї інформації, яка міститься у формі про особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; 
інформації про виділення досудового розслідування в окреме провадження, якому присвоюється новий номер кримінального провадження; 
інформації про прийняття кримінального провадження для проведення досудового розслідування; 
інформації про редагування (зміни), внесені до ЄРДР у кримінальному провадженні з відображенням первинної інформації, оновлення якої здійснювалось. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати адвокатам АО « ОСОБА_10 », захисникам ОСОБА_5 -  ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю вилучити витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 з відображенням наведеної інформації.
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор ОСОБА_4  у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що згідно п. 4 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань витягом є згенерований програмним засобом документ за визначеною формою, до якого включається інформація, внесена до Реєстру на момент його формування. Інша форма витягу, аніж передбачена Положенням сформована та видана бути не може.  Надання копії інформації, яка міститься в ЄРДР щодо кримінального провадження та відповідно тимчасовий доступ до такої інформації можливий виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому, та не повинна надаватися на цій стадії будь-яким іншим суб`єктам. Захисники не обґрунтували своє клопотання та не довели в судовому засіданні, що вказані відомості з ЄРДР можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 для встановлення чи спростування обставин, які підлягають доказуванню. Правомірність вчинення тих чи інших процесуальних дій сторона захисту буде мати можливість перевірити при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України та безпосередньо у суді, у разі настання такої стадії у цьому кримінальному провадженні. Письмові заперечення прокурор надав до справи.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що детективами Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 за підозрою у вчиненні народним депутатом України VIII скликання ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, а саме: подання завідомо недостовірних відомостей у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015-2018 роки.
За змістом ст. 2, 131, 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, в тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначається можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Доказами в кримінальному провадженні відповідно до ст. 84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. І процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Частинами 1, 2, 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом: і сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом; а сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Зважаючи на закріплене у ч. 1 ст. 99 КПК України визначення, постанови прокурора щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.
Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважених користувачів.
Реєстр, як визначено в п. 2 глави 1 розділу I вказаного Положення, - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних. Відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесенні до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до п. 4, 8 цієї глави держателем Реєстру є Генеральна прокуратура України, а реєстраторами Реєстру (далі – Реєстратор) є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі – Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» внесено зміни, у тому числі до Закону України "Про прокуратуру", згідно яких ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У главі 4 розділу І цього Положення визначено, що відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення. Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування, а саме: номер та дату реєстрації кримінального провадження (виділення матеріалів досудового розслідування); дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (далі – ЄДР)); короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї; найменування, код ЄДР, юридичну адресу, розрахунковий рахунок, місце та дату державної реєстрації юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а також анкетні дані її представника; орган досудового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.
Щодо Держателя Реєстру - Генеральної прокуратури України, - то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, на підставі наступного пункту шостого Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України стадія досудового розслідування кримінального провадження закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З матеріалів клопотання встановлено, що кримінальне провадження № 42017000000000035 від 05.01.2017 не закінчено, тому надання витягу з ЄРДР, можливий виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у них, та не повинна надаватися на цій стадії будь-яким іншим суб`єктом, який має права доступу до ЄРДР.
Крім того, інформація, яку просить сторона захисту включити до витягу з ЄРДР, не відповідає вимогам ні додатку 6, ні пункту 3 глави 4 розділу 1 цього Положення.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення до Реєстру відомостей про закінчення досудового розслідування в одній з установлених КПК України форм, у тому числі звернення до суду з обвинувальним актом, саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин, а також не містить ознак управління діяльністю інших суб`єктів (пункт 44).
Такий висновок узгоджується із п. 4 розділу VI «Контроль та нагляд» Положення зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень.
Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).
Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. І жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З наведеного вище вбачається, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора або детектива, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Установити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.
Тобто відомості, внесені до ЄРДР, не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором, слідчим (детективом) певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Отже, під час розгляду клопотання сторона захисту не довела, що витяг з ЄРДР може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні для встановлення чи спростування обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання. 
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 159-166, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя          ОСОБА_1