Справа № 461/424/19                         
Провадження № 23-з/811/863/20                 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        27 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, вирішуючи питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

Постановою Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року постанову Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасовано, та ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ст.472 МК України. Стягнуто з ОСОБА_1 штраф у розмірі 966865,60 грн., конфісковано в дохід держави вилучений товар, а саме: електричний автоматичний вимикач марки «EATON» з маркуванням PL4-C1611, країна виробник Сербія, упаковані в картонні коробки, в кількості 1260 коробок, по 12 шт. в кожній, в загальній кількості 15120 шт.; електричний автоматичний вимикач марки «EATON» з маркуванням PF4-40/2/003, країна виробник Сербія, упаковані в картонні коробки, в кількості 30 коробок, по 1 шт. в кожній. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 гривень судового збору.
24.03.2020 року ОСОБА_1 подав до Львівського апеляційного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі № 461/424/19 про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України (протокол автоматизованого розподілу судової справи від 26.03.2020 року за №23-з/811/863/20).
В обґрунтування заяви покликається на незгоду із прийнятим рішенням про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил за ст.472 МК України, вказує, що конфіскований товар не є його власністю, а належить іншій особі - ОСОБА_2 .. Зазначає, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 26.02.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ ДФС у Львівській області про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту.
Посилається на рішення Європейського Суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», за яким провадження у справі про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, а тому до нього застосовуються норми КПК України, які передбачають перегляд рішення за ново виявленими обставинами та містять перелік даних обставин. 
Просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, зупинити виконання постанови Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, та провадження у справі № 461/424/19 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Вирішуючи питання про прийняття вищезазначеної заяви ОСОБА_1 до розгляду приходжу до наступних висновків.
Главою 24-1 КУпАП передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, й у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду; іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено; повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний або апеляційний суд не наділений.
Щодо посилання заявника на норми кримінального процесуального законодавства, суддею першої інстанції відповідно до положення Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97 від 17.07.1997 року вірно зазначено, що з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014 року вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, "Лучанінов проти України" від 09.06.2011 року, "Зайцевс проти Латвії" заява № 65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно яких правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄСПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні ( п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).
Оскільки, санкція ст.472 Митного кодексу України не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст.2 Протоколу № 7 ЄСПЛ.
За таких обставин приходжу до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі № 461/424/19 за нововиявленими обставинами, оскільки перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений.
       Керуючись ст.294 КПК України,-

постановив:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі № 461/424/19 за нововиявленими обставинами. 
Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі № 461/424/19 за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.