Ухвала
 
28 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 161/11682/15-ц
провадження № 61-2297св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,
 
розглянув заяву судді Верховного Суду Русинчука Миколи Миколайовича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за аліментами, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року в складі колегії суддів: Федонюк С. Ю., Карпук А. К., Киці С. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2015 року ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно та стягнення заборгованості за аліментами.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від             18 листопада 2015 року позов ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ,             в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 11 054,13 грн заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , яка утворилася                                          в ОСОБА_6 
Стягнуто зі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої 
ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 11 054,13 грн заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , яка утворилася                                         в ОСОБА_6 .
Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 14 березня 2016 року                в складі колегії суддів: Русинчука М. М., Матвійчук Л. В., Осіпука В. В. заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року в цій справі в частині стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості за аліментами скасовано.
В задоволенні позову ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за аліментами відмовлено. В решті рішення залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 21 березня 2018 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада                  2015 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 14 березня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , заборгованості за аліментами скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за аліментами задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 054,13 грн заборгованості за аліментами, яка утворилася у ОСОБА_6 
Стягнуто зі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої                     ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 11 054,13 грн заборгованості за аліментами, яка утворилася у ОСОБА_6 .
Постановою Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року             скасовано.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за аліментами відмовлено.
У січні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві              ОСОБА_8 Судді, які входять до складу колегії: Мартєв С. Ю., Штелик С. П.
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2019 року, у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_8 , для розгляду касаційної скарги                ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року визначено колегію суддів у складі судді-доповідача                      Русинчука М. М. та суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І.
Суддею Русинчуком М. М. заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених частиною другою статті 36, частини третьої статті 37 ЦПК України.
Заява судді Верховного Суду Русинчука М. М. про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею                    37 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь                     у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі                              у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.
Установлено, що рішення Апеляційного суду Волинської області від                     14 березня 2016 року у цій справі ухвалено у складі колегії суддів:              Русинчука М. М., Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.
Таким чином, суддя Русинчук М. М. брав участь у вирішенні вказаної справи в суді апеляційної інстанції, тому, за приписами статті 37 ЦПК України, не може брати участь у розгляді цієї самої справи в суді касаційної інстанції, а відтак заява про самовідвід є обґрунтованою.
Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву судді Верховного Суду Русинчука Миколи Миколайовича про самовідвід задовольнити.
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за аліментами, передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                           М. М. Русинчук
 
          Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                      В. І. Журавель