Єдиний унікальний номер 234/11018/18 
Номер провадження 22-ц/804/325/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року                                                                                              м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Будулуци М.С.
суддів: Папоян В.В., Соломахи Л.І.
за участю:
секретаря судового засідання Гладуха О.О.,
представника відповідача адвоката Берзінь С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович, на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики (справа № 234/11018/18, суддя Михальченко А.О., повний текст рішення складено 24 вересня 2019 року в місті Краматорськ Донецької області),-
В С Т А Н О В И В:

23.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся з зазначеним позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказав, що 27.10. 2016 року між сторонами укладено договір № б/н безпроцентної позики. Згідно пункту 1.1. Договору №1 від 27.10.2016 року, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю. Сума позики за Договором № 1 від 27.10. 2016 року становить 153 537,00 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять сім) гривень (п. 2.1 Договору №1 від 27.10.2016 року). За договором проценти не нараховуються та не сплачуються (п.2.2 Договору № 1 від 27.10.2016 року). Згідно пункту 3.1 Договору № 1 від 27.10.2016 року, грошові кошти Позикодавець передає Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору. Належним чином підписаний Договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника. Крім того, Позичальником 27.10.2016 року підписано розписку про отримання коштів від Позикодавця у сумі 153 537,00 грн. Згідно п. 4.1 Договору № 1 від 27.10.2016 року, строк повернення позики становить 1 (один) календарний місяць з моменту підписання Договору. Останнім днем строку повернення є 27.11.2016 року. Договір №1 від 27.10.2016 року набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.
Також позивач зазначив, що 27.10.2016 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір № б/н безпроцентної позики. Згідно з пунктом 1.1. Договору № 2 від 27.10.2016 року, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю. Сума позики за Договором № 2 від 27.10.2016 року становить 195 886 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень (п. 2.1 Договору №2 від 27.10.2016 року). За договором проценти не нараховуються та не сплачуються (п.2.2 Договору № 2 від 27.10.2016 року). Згідно пункту 3.1 Договору №2 від 27.10.2016 року, грошові кошти Позикодавець передає Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору. Належним чином підписаний Договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника. 
Крім того, 27.10.2016 року Позичальником підписано розписку про отримання коштів від Позикодавця у сумі 195 886, 00 грн. Згідно з п.4.1 Договору №2 від 27.10.2016 року, строк повернення позики становить 1 (один) календарний місяць з моменту підписання Договору. Останнім днем строку повернення є 27 листопада 2016 року. Договір №2 від 27.10.2016 року набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх договірних зобов`язань у нього виникла заборгованість за Договором №2 від 27.10.2016 року у розмірі 195 886, 00 грн., яка не сплачена.
Крім того, 06.12.2016 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір № б/н безпроцентної позики. Згідно пункту 1.1. Договору від 06.12.2016 року, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю. Сума позики за Договором від 06.12.2016 року становить 36 047 (тридцять шість тисяч сорок сім) гривень (п. 2.1 Договору від 06.12.2016 року). За договором проценти не нараховуються та не сплачуються (п.2.2 Договору від 06.12.2016 року). Згідно пункту 3.1 Договору від 06.12.2016 року, грошові кошти Позикодавець передає Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору. Належним чином підписаний Договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника. 
Крім того, 08.12.2016 року Позичальником підписано розписку про отримання коштів від Позикодавця у сумі 36 047, 00 грн. Згідно п.4.1 Договору від 06.12.2016 року строк, повернення позики становить 1 (один) календарний місяць з моменту підписання Договору. Останнім днем строку повернення є 06 січня 2017 року. Договір від 06.12.2016 року набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором. ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав та у нього виникла заборгованість за Договором від 06.12.2016 року у розмірі 36 047, 00 грн., яка не сплачена.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором безпроцентної позики від 27.10.2016 року в розмірі 153 537,00 грн., за договором безпроцентної позики від 27.10.2016 року в розмірі 195 886, 00 грн. та за договором безпроцентної позики від 06.12.2016 року – 36 047, 00 грн., а всього в загальній сумі 385 470,00 грн.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики задоволено.
З урахуванням ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 року про виправлення описки імені відповідача стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором безпроцентної позики від 27 жовтня 2016 року в розмірі 153 537 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором безпроцентної позики від 27 жовтня 2016 року в розмірі 195 886 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором безпроцентної позики від 06 грудня 2016 року в розмірі 36 047 грн., а всього в загальній сумі – 385 470,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 3 854 грн. 70 коп. 
Із вказаним судовим рішеннями не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович, та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, що мало наслідком порушення законних прав та інтересів відповідача, порушення принципу рівності та змагальності, просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове рішення, яким залишити позовні вимоги ОСОБА_2 без задоволення.
В обґрунтування доводів скарги представник відповідача зазначив, що в заяві для перегляду заочного рішення відповідач довів всі підстави, що визначені ч.1 ст. 288 ЦПК України для його скасування, вказав поважні причини неявки та неподання відзиву на позов, оскільки відповідач ОСОБА_1 знаходився на території проведення АТО в АДРЕСА_1 Макіївка АДРЕСА_2 945 квартал, АДРЕСА_3 . З цих причин він не брав участь у розгляді справи та не отримав копію заочного рішення.
На думку апелянта, позов у даній справі підлягав залишенню без руху, оскільки його було подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, так як в позові не вказано:
-номер і серія паспорта позивача, поштові індекси місць проживання сторін;
-власне підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позивач, в порушення вимог ст. 95 ЦПК України та п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від -7.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», надав суду разом з позовом копії письмових доказів без відміток про їх належне засвідчення.
Вказані докази не могли бути покладені в основу заочного рішення та використані при доказуванні обставин справи. 
У представника позивача адвоката Грецького В.Г. були відсутні повноваження на представництво інтересів позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні довіреність або ордер адвоката, а тому суд не мав розглядати справу за його участю. 
(а.с. 85 – 88)
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, в інтересах якого діє адвокат Берзінь С.Л., позивач ОСОБА_2 зазначив, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а заочне рішення суду – залишити без змін, оскільки оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Оригінали договорів позики, укладених між сторонами, були надані суду та вони містять необхідну інформацію стосовно предмета спору. Письмова форма договору позики ,з огляду на його реальний характер, є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. З оригіналів наданих суду розписок зрозуміло, що відповідач прийняв у власність кошти, які передав йому позивач. Факт отримання ОСОБА_1 грошей підтверджується його особистим підписом, як у договорах позики, , так і в розписках, що є в матеріалах справи. Більш того, ОСОБА_1 достеменно відомо, що він заборгував кошти та в телефонному спілкуванні неодноразово завіряв позивача, що він заробить кошти та поверне їх, про що свідчать роздруківки з телефонної переписки, які надані до відзиву.
Відповідно до вимог ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд викликав відповідача до суду та повідомляв його про дату, час і місце судових засідань через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
(а.с. 106 – 108, 109 – 111)
У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Берзінь С.Л. просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 .
Інші учасники справи не з`явилися в судове засідання, але про дату, час і місце розгляду справи повідомлені. Відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, наведені у відзиві ОСОБА_2 обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Під час розгляду справи, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що 27.10.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір № б/н безпроцентної позики. 
Згідно пункту 1.1. Договору №1 від 27.10.2016 року, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю.
Сума позики за Договором №1 від 27.10.2016 року становить 153 537,00 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять сім) гривень (п. 2.1 Договору №1 від 27.10.2016 року). За договором проценти не нараховуються та не сплачуються (п.2.2 Договору №1 від 27.10.2016 року). 
Згідно пункту 3.1 Договору №1 від 27.10.2016 року, грошові кошти Позикодавець передає Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору. 
Крім того, Позичальником 27.10.2016 року підписано розписку про отримання коштів від Позикодавця у сумі 153 537,00 грн. Згідно п. 4.1 Договору №1 від 27.10.2016 року, строк повернення позики становить 1 (один) календарний місяць з моменту підписання Договору. Останнім днем строку повернення є 27 листопада 2016 року. Договір № 1 від 27.10.2016 року набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.
27 жовтня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено інший договір № б/н безпроцентної позики.
Згідно пункту 1.1. Договору № 2 від 27.10.2016 року, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю. 
Сума позики за Договором № 2 від 27.10.2016 року становить 195 886 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень (п. 2.1 Договору № 2 від 27.10.2016 року). За договором проценти не нараховуються та не сплачуються (п. 2.2 Договору № 2 від 27.10.2016 року). 
Згідно пункту 3.1 Договору № 2 від 27.10.2016 року, грошові кошти Позикодавець передає Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору. 
Крім того, 27.10.2016 року ОСОБА_1 підписано розписку про отримання коштів від Позикодавця в сумі 195 886, 00 грн. Згідно п.4.1 Договору № 2 від 27.10.2016 року, строк повернення позики становить 1 (один) календарний місяць з моменту підписання Договору. Останнім днем строку повернення є 27 листопада 2016 року. Договір № 2 від 27.10.2016 року набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.
06 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір № б/н безпроцентної позики. 
Згідно пункту 1.1. Договору від 06.12.2016 року, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю. 
Сума позики за Договором від 06.12.2016 року становить 36 047 (тридцять шість тисяч сорок сім) гривень (п. 2.1 Договору від 06.12.2016 року). За договором проценти не нараховуються та не сплачуються (п.2.2 Договору від 06.12.2016 року). 
Згідно пункту 3.1 Договору від 06.12.2016 року, грошові кошти Позикодавець передає Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору.
Крім того, ОСОБА_1 08.12.2016 року підписано розписку про отримання коштів від Позикодавця у сумі 36 047, 00 грн.. Згідно п.4.1 Договору від 06.12.2016 року строк повернення позики становить 1 (один) календарний місяць з моменту підписання Договору. Останнім днем строку повернення є 06 січня 2017 року. Договір від 06.12.2016 року набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
При вирішенні справи суд посилався на наступні норми права.
Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК). При цьому, за змістом ч. 2 ст. 1051 ЦК, при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
За приписами ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
З оригіналу розписки від 27.10.2016 року вбачається, що відповідно до укладеного Договору позики від 27.10.2016 року, позивач ОСОБА_2 передав, а відповідач ОСОБА_1 прийняв у власність 153 537 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять сім грн. 00 коп.). Факт отримання грошей підтверджується особистим підписом відповідача у даному договорі та розписці.
Зазначену вище суму грошей відповідач зобов`язувався повернути позивачу до 27.11.2016 року.
Крім того, з оригіналу розписки від 27.10.2016 року встановлено, що відповідно до укладеного Договору позики від 27.10.2016 року, позивач ОСОБА_2 передав, а відповідач ОСОБА_1 прийняв у власність 195 886 грн. 00 коп. (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 00 коп.). Факт отримання грошей підтверджується особистим підписом відповідача у даному договорі та розписці.
Зазначену вище суму грошей відповідач зобов`язувався повернути позивачу до 27.11.2016 року.
Також судом встановлено, 08.12.2016, відповідно до укладеного Договору позики від 08.12.2016 року, позивач ОСОБА_2 передав, а відповідач ОСОБА_1 прийняв у власність 56 047 грн. 00 коп. (п`ятдесят шість тисяч сорок сім грн. 00 коп.). Факт отримання грошей підтверджується особистим підписом відповідача у даному договорі та розписці.
Зазначену вище суму грошей відповідач зобов`язувався повернути позивачу до 06.01.2017 року.
Згідно ст. 527 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Письмових доказів, які б свідчили про повернення суми позик за договорами від 27.10.2016 року та 06.12.2016 року відповідач суду не надав. 
Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, дав їм належну оцінку і обґрунтовано задовольнив заявлений позов ОСОБА_2 .
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та встановленим обставинам справи.
Апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович, слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з огляду на наступне.
За приписами ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.
Всупереч тверджень представника відповідача, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів, яким дав належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи. При вирішенні справи суд застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке в повній мірі відповідає вимогам закону.
Так, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що з оригіналів наданих суду письмових договорів безпроцентної позики від 27 жовтня 2016 року та 06 грудня 2016 року вбачається, що позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в сумі, відповідно: 153 537 грн., 195886 грн. та 36 047 грн., які той зобов`язаний був повернути через місяць. Про отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 письмові розписки (а.с. 40 – 48).
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач, взяті на себе зобов`язання з повернення позики, не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договорами позики, яка підлягає стягненню.
Довід апеляційної скарги представника відповідача про те, що копії вказаних договорів і розписок не завірені належним чином, апеляційний суд відхиляє, оскільки він немає правового значення, оскільки суд дослідив оригінали письмових доказів (договорів безпроцентної позики, розписок про отримання безпроцентної позики (грошових коштів), які долучені до матеріалів справи (а.с. 40 – 48). 
Доказів повернення позивачу грошових сум за договорами безпроцентної позики сторона відповідача суду не надала.
Про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання 28 серпня 2018 року об 11годині 30 хвилин та судового засідання 24 вересня 2018 року о 13.00 годині при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики, відповідач ОСОБА_1 , який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_4 (на тимчасово окупованій території), був повідомлений Краматорським міським судом Донецької області через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII (а.с. 28, 37), що спростовує доводи апеляційної скарги адвоката Берзінь С.Л. про неповідомлення відповідача про розгляд справи в суді першої інстанції.
Довід апеляційної скарги про те, що позов у даній справі підлягав залишенню без руху, оскільки його було подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, так як в позові не вказано номер і серія паспорта позивача, поштові індекси місць проживання сторін, апеляційний суд відхиляє як безпідставний, так як в позовній заяві ОСОБА_2 зазначено: ім`я (прізвище, ім`я, та по батькові) сторін, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер та серія паспорта для фізичних осіб, відомі номера засобів зв`язку ( а.с. 2 – 5).
Невідповідність даних про серію і номер паспорту, що зазначені в позовній заяві ОСОБА_2 , договорах безпроцентної позики і розписках про отримання коштів, та копії паспорта позивача обумовлені тим, договори та розписки були складені сторонами в 2016 році, а новий паспорт ОСОБА_2 отримав 24.01.2018 року та долучив його копію до матеріалів справи.
Непідтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, не є таким порушенням, що є підставою для скасування або зміни судового рішення.
Апеляційний суд також відхиляє довід представника відповідача - адвоката Берзінь С.Л. про незаконність судового рішення, оскільки участь у справі з боку позивача приймав адвокат Грецький В.А., який не надав суду довіреність або ордер адвоката, а надав суду лише договір про надання правової допомоги, укладений з позивачем, та копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю. При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що 24 вересня 2019 року Краматорський міський суд Донецької області ухвалив заочне рішення без участі сторін та їх представників за наявними матеріалами справи. Свої висновки суд належно обґрунтував, мотивував та повно виклав у рішенні.
Відсутність в матеріалах справи ордера або довіреності, що підтверджують повноваження адвоката, не належить до порушень процесуального права, які відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Що ж стосується предмету спору, то сторона відповідача не надала суду доказів того, що грошові кошти за договорами безпроцентної позики від 27 жовтня та 6 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_1 не отримав від позивача ОСОБА_2 або вчасно їх повернув.
Доводи відповідача про те, що договори та розписки він не підписував, є недоведеними, оскільки відповідачем будь-яких доказів на підтвердження цього факту не надано.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних та мотивованих висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Всупереч тверджень апелянта, при вирішенні справи суд першої інстанції повно з`ясував всі обставини справи, належно оцінив докази, з урахуванням вимог закону щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, правильно встановив фактичні обставини справи. Виниклим правовідносинам суд надав правильну правову оцінку і обґрунтовано задовольнив заявлений позов.

Правові висновки суд повно виклав у рішенні та належно їх мотивував.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримуючись принципу верховенства права, правильно вирішив справу, відповідно до вимог чинного законодавства.
Отже, оскаржуване рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович, не підлягає задоволенню, то понесені ним судові витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 576,30 грн. та 5 205,75 грн. (а.с. 94, 102 ) і витрати за професійну правничу допомогу відповідачу – не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович, залишити без задоволення.
Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений та долучений до матеріалів справи 09 квітня 2020 року.

Головуючий суддя       М.С. Будулуца

Судді:        В.В. Папоян

                                                                                               Л.І.Соломаха