ПОСТАНОВА
Іменем України

03 квітня 2020 року 
Київ
справа №822/2561/16
адміністративне провадження №К/9901/39778/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.01.2017 (суддя - Лабань Г.В.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 (колегія суддів: Совгира Д.І., Курко О. П. Білоус О.В.) у справі № 822/2561/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім Поділля» до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім Поділля» (далі - Товариство) звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - ДГІІ), у якому просило, визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка полягає у ненаправлені до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми в розмірі 120523 гри., що підлягає бюджетному відшкодуванню та зобов`язати Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми в розмірі 120523 гри., що підлягає бюджетному відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохім Поділля».
Позовну заяву обґрунтовує тим, що податковий орган протиправно не надав висновок до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для відшкодування йому залишку заявленої до бюджетного відшкодування суми з ПДВ.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.01.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ДПІ, яка полягає у ненаправлені до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми в розмірі 120523 гри., що підлягає бюджетному відшкодуванню Товариству. Зобов`язано ДПІ підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми в розмірі 120523 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню Товариству.
Задовольняючи позов, суд першої інстанцій, з чим погодився суд апеляційної інстанції зазначив, що податковий орган допустив бездіяльність в частині вчасного не направлення до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку щодо залишку заявленої позивачем до відшкодування суми з ПДВ, яка була узгоджена судовим розглядом.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в задоволені позову відмовити. Обґрунтування касаційної скарги є аналогічні обґрунтуванням апеляційної скарги і заяви про роз`яснення судового рішення.
Письмових заперечень на  касаційну скарги до Суду не надходило, що не перешкоджає їх розгляду по суті.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовою інстанцією фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій було встановлено, що ДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агрохім Поділля» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації за вересень 2015 року у сумі 404780 грн.
За результатами перевірки було складено акт № 4326/15-2/37016964 від 04.12.2015 року. В даному акті Відповідачем зроблено висновок про порушення Товариством:
-п. 188.1 ст.188, п. 196.1 ст. 196, пп. 14.1.90 п. 14.1 ст. 14, абзацу «а» п. 198.5 ст. 198, п. 189.1 СТ.189, п. 200.1, п. 200.2, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України та п. 5 розділу IX Порядку заповнення та подання звітності з ПДВ, затвердженого наказом МФУ 966 від 23.09.2014 року в редакції наказу МФУ від 23.01.2015 року № 13, зареєстрованого Міністерством юстиції України
30.01.2015          року за № 102/26547,в результаті чого завищено бюджетне відшкодування податку на додану вартість в вересні 2015 наї 20523 грн.;
-          абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за вересень 2015 року (рядок 24 декларації) на 10770 грн.;
-          п. 188.1 ст. 188, п. 196.1 ст. 196, пп. 14.1.90 п. 14.1 сг.14, абзацу «а» п. 198.5 ст. 198, п.89.1 ст.189, п. 200.2 ст. 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту з ЛДВ у вересні 2015 року на 100295 грн.;
-п. 188.1 ст. 188. п. 196.1 ст.196, пп. 14.1.90 п. 14.1 ст.14. абзацу «а» п. 198.5 ст. 198. п. 189.1 ст.189. п. 200.1 ст. 20. Позикового Кодекс} України, в результаті чого завищене від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредит} з ПДВ за вересень 2015 року на 30998 грн.
30.12.2016          на рахунок позивача відповідно до платіжного доручення №709 надійшла чистина заявленого бюджетного відшкодування за вересень 2015 року в розмірі 284257 грн.
За наслідками перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми В1 (зменшення задекларованої суми бюджетного відшкодування) №0000041501 від 04.01.2016 на суму 120523 гри.
За наслідками судового оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 воно визнано протиправним та скасовано.
Не подання відповідачем висновку до органу Державної казначейської служби України із зазначенням суми, яка підлягає відшкодуванню слугувало позивачу підставою для звернення до суду із вказаним позовом, що був задоволений, з чим погоджується Суд, з огляду на наступне.
У відповідності до пункту 200.1 статті 200 ПК України (тут і надалі в редакції чинній на час узгодження заявленої позивачем до бюджетного відшкодування суми ПДВ) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно із підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
В той же час, абзацом другим пункту 200.15 статті 200 ПК України передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Таким чином, контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання вказаної ухвали суду апеляційної інстанції зобов`язаний був подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету, при цьому орган державної казначейської служби лише після отримання відповідного висновку, протягом п`яти операційних днів, перераховує платникові податку відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.
Тобто, ДПІ, не надавши, в межах зазначеного п`ятиденного строку, до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку про узгоджене бюджетне відшкодування ПДВ Товариству у розмірі 120523 грн, допустила протиправну бездіяльність, як це вірно встановлено судами попередніх інстанцій.
Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 оскаржені податковим органом в касаційному порядку, оскільки зазначені судові рішення 27.09.2016 року набрали законної сили та в силу статті 370 КАС України є обов`язковими для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.
Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову Товариства.
Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм процесуального права при вирішенні даної заяви.
Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.01.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 - без змін.
2.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду