ПОСТАНОВА
Іменем України

04 червня 2020 року 
Київ
справа №П/811/2346/14
адміністративне провадження №К/9901/5734/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
за участю секретаря Томах О.О.
представника позивача - не прибув,
представника відповідача - Данілова С.О.
касаційну скаргу Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (правонаступник Головне управління ДПС у Кіровоградській області)
на постанову     Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 (Головуючий суддя Нагібіна Г.П.)
та ухвалу     Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015 (Головуючий суддя Дурасова Ю.В., судді: Проценко О.А., Туркіна Л.П.)
у справі     № П/811/2346/14
за позовом     Приватного акціонерного товариства "Креатив"
до     Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
про     скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Креатив» (далі - позивач, ПП «Креатив») звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач, Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області), в якому просило суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.03.2014   № 0000452202 та № 0000462202.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.08.2014, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015, адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Позивач процесуальним правом надати заперечення на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 касаційну скаргу було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та         Юрченко В.П.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами відповідача, згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 24.02.2014 № 354 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ «Креатив» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами ПАТ «Імперія С» за період з 01.10.2013 по 31.10.2013, ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД за період з 01.10.2013 по 31.10.2013, ТОВ «Берилій Стандарт» за період з 01.10.2013 по 30.11.2013, ПП «Телеком Парк» за період з 01.11.2013 по 30.11.2013, за результатами якої складено акт від 28.02.2014 № 44/11-23-22-02/3114625 та зроблено висновок про порушення позивачем вимог пункту пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за жовтень 2013 року на суму 9 199 126,00 грн; пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 12 936 852,00 грн, в тому числі за листопад 2013 року на суму 12 936 852,00 грн.
       На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 17.03.2014  прийнято податкові повідомлення-рішення № 0000452202, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 9  199  126 грн та № 0000462202, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 19  405  278 грн, в тому числі 12  936  852 грн - за основним платежем та 6  468  426 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.
Як вбачається з акту перевірки від 28.02.2014 № 44/11-23-22-02/3114625 та доводів касаційної скарги підставою для визначення позивачу зазначених сум грошових зобов`язань слугували висновки перевіряючих про відсутність факту реальної поставки товарів на адресу позивача від ПАТ» Імперія С», ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД , ТОВ «Берилій Стандарт», ПП «Телеком Парк» з урахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності управлінського і технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень тощо. Такі висновки ґрунтуються на отриманій відповідачем інформації від Кіровоградської ОДПІ про результати перевірки ПАТ «Імперія С» викладені у акті № 7/11-23-22-07/05513862 від 04.02.2014, від ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва про результати перевірки ПП «Телеком Парк» викладені у акті № 7/22-00/33367874 від 03.02.2014, від Кіровоградської ОДПІ про результати перевірки ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД викладені у акті № 13/11-23-22-07/13757147 від 12.02.2014, від Кіровоградської ОДПІ про результати перевірки ТОВ «Берилій Стандарт» викладені у акті № 36/11-23-22-07/38858093 від 14.02.2014.
Суд першої інстанції, висновки якого підтримав суд апеляційної інстанції та погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з такого.
Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з  розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.1  статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому  статтею 183 цього Кодексу.
Податкова накладна, згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відтак, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.
Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, основними видами діяльності позивача є виробництво нерафінованих олії та жирів, виробництво рафінованих олії та жирів, виробництво маргарину та аналогічних харчових жирів, неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами. 
В перевіреному періоді між ПАТ «Креатив»  (покупець) та ПАТ «Імперія С» укладено договір поставки № 2823 від 14.01.2013, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору соняшникову нерафіновану олію. Терміни поставки товару визначено сторонами згідно додаткових угод. Також, між ПрАТ «Креатив» та ПАТ «Імперія С» укладено договір поставки №МТ13-9 від 22.10.2013 року, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору соняшникову нерафіновану олію. Також, між ПАТ «Креатив» та ПАТ «Імперія С» укладено договір поставки №МТ13-18 від 22.10.2013 року, згідно якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору соняшникову нерафіновану олію.
Фактичне виконання сторонами умов укладених договорів, підтверджується долученими до справи копіями первинних документів, а саме податковими накладними та  видатковими накладними. Транспортування придбаного товару підтверджується товарно-транспортними накладними, актами розходження у вазі. Оплату товару отриманого по вказаним господарським операціям між ПАТ «Креатив» та ПАТ «Імперія С» проведено згідно платіжних доручень.
Стосовно зазначення в деяких товарно-транспортних накладних поставника - ТОВ "Волопас Торг", позивачем надано пояснення, що згідно укладеного договору №11013 від 01.10.2013 року між ПАТ "Імперія С" та ТОВ "Волопас Торг" (т.5а.с.158-169) ТОВ "Волопас Торг" постачало згідно умов договору продукцію безпосередньо до ПрАТ "Креатив". На підтвердження описаного позивач надає копії первинної бухгалтерської документації - видаткових накладних (т.5, а.с.208-250, т.6, а.с.1-37, 119-183) та податкових накладних (т.6, а.с.65-115, 184-250, т.7,а.с.1-43).
Матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Креатив» (покупець) та ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД укладено договір поставки № МТ13-10 від 22.10.2013 року, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору соняшникову нерафіновану олію. Також між ПАТ «Креатив» та ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД укладено договір поставки №МТ13-4 від 14.10.2013, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору соняшникову нерафіновану олію. А також між ПАТ «Креатив» та ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД укладено договір поставки №МТ13-1 від 10.10.2013 року, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору соняшникову нерафіновану олію.
Фактичне виконання сторонами умов укладених договорів, підтверджується первинними документами, а саме податковими накладними та  видатковими накладними. Транспортування придбаного товару підтверджується товарно-транспортними накладними. Оплату товару отриманого по вказаних господарським операціям з ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД проведено згідно платіжних доручень.
Стосовно зазначення в деяких товарно-транспортних накладних поставника - Торгового дому "Вісмут", позивачем надано пояснення, що згідно укладеного договору №62 від 01.10.2013 року між ТД "Вісмут" ТОВ ВКФ "ТСН" ЛТД (т.5а.с.158-169) ТД "Вісмут" постачало згідно умов договору продукцію безпосередньо до ПрАТ "Креатив". На підтвердження описаного позивач надає копії первинної бухгалтерської документації - видаткових накладних(т.5,а.с.169-208,т.6,а.с.38-64) та податкових накладних(т.6,а.с.65-115).
Матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Креатив» (покупець) та ПП «Телеком Парк» укладено договір поставки №13-645 від 26.10.2013 року, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору насіння соняшнику урожаю 2013 року. Фактичне виконання сторонами умов укладеного договору, підтверджується первинними документами, а саме податковими накладними та  видатковими накладними. Транспортування придбаного товару підтверджується товарно-транспортними накладними. Оплату товару отриманого по вказаних господарським операціям з ПП «Телеком Парк» проведено згідно платіжних доручень.
Матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Креатив» (покупець) та ТОВ «Берилій Стандарт» укладено договори поставки №Б-2 від 09.10.2013 року, №МТ13-6 від 17.10.2013, №МТ13-16 від 28.10.2013, №МТ13-26 від 04.11.2013, №МТ13-32 від 11.11.2013, №МТ13-43 від 21.11.2013 року, згідно умовами яких постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця відповідно до умов договору соняшникову нерафіновану олію.
Фактичне виконання сторонами умов укладених договорів, підтверджується первинними документами, а саме податковими накладними та  видатковими накладними. Транспортування придбаного товару підтверджується товарно-транспортними накладними. Оплату товару вказаних господарських операцій проведено згідно платіжних доручень.
На підтвердження використання отриманих від описаних господарських операцій товарів позивачем надано копії договорів оренди майна № 2428 з ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод"» від 01.07.2011 року та копії актів про передачу майна, №2480 з ПП «Еллада» від 01.09.2011 року, №2427 з ПрАТ «Завод модифікованих жирів» від 01.07.2011 року, акти здачі-прийому робіт, відповідно до яких позивачем орендовано майно, що призначене для здійснення основного виду діяльності позивача. 
Крім того, позивачем надано інформацію стосовно наявної на складах олії нерафінованої за жовтень, листопад 2013 року, та таблицю поставок товарів з боку ПАТ «Імперія С», ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД, ТОВ «Берилій Стандарт», ПП «Телеком Парк».
Судом першої інстанції здійснено запит до Знаменівської сільської ради, стосовно об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: вул.Польова, 2В, с. Знаменівка, Новомосковський район , Дніпропетровська область зазначеної у в товарно-транспортних накладних як пункт навантаження соняшникової олії, вантажовідправником в яких зазначено ТОВ «Берилій Стандарт». Згідно відповіді Знаменівської сільської ради за вказаною адресою  та за адресою по вул. Польовій 1 В с. Знаменівка, Новомосковський район, Дніпропетровська область знаходиться комплекс по переробці насіння соняшника, що використовується ТОВ «Сапсан-Юг», що вказує на реальність перевезення олії соняшникової.
Таким чином, в матеріалах справи наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами. Зазначені документи, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог діючого на момент виникнення правовідносин законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. 
Отже, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.
Виходячи з наведеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, що зумовлює хибність висновків податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ПАТ» Імперія С», ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД , ТОВ «Берилій Стандарт», ПП «Телеком Парк» за період, що перевірявся, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень. 
Реальність здійснення господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податкові інформації з баз даних податкового органу.
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене,  суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (правонаступник Головне управління ДПС у Кіровоградській області) залишити без задоволення.                 
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.08.2014  та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015 у справі № П/811/2346/14 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	  	  В.П. Юрченко