ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2020 р.                                                             Справа №909/1019/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді                                                     Галушко Н.А. 
суддів                                                                      Желіка М.Б.
Орищин Г.В.

секретар судового засідання -  Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:
від позивача -не з`явився,  
від відповідача - Медицька С.В. - головний спеціаліст юридичного відділу міської ради 

розглянувши апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради № 8/11.1-03/14в від 03.01.2020
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2019 (суддя Михайлишин В.В., повний текст складено 23.12.2019, м.Івано-Франківськ)
у справі №909/1019/19
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрікс", м.Івано-Франківстк
до відповідача: Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
про визнання протиправним та скасування пункту рішення; зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Юрікс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 32 рішення XXVІІІ сесії VII скликання Івано-Франківської міської ради від 16.08.2019 № 203-28 "Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань"; зобов`язання Івано-Франківської міської ради повторно розглянути на сесії міської ради звернення ТОВ "Юрікс" про затвердження проекту землеустрою.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2019 у справі № 909/1019/19 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 32 рішення XXVІІІ сесії VII скликання Івано-Франківської міської ради від 16.08.2019 № 203-28 "Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань". Зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути на сесії міської ради звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрікс" про затвердження проекту землеустрою. Стягнено з Івано-Франківської міської ради на користь ТОВ "Юрікс" 3 842, 00грн судового збору.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем дотримано регламентованої законодавством процедури виготовлення та погодження проекту землеустрою, а тому позов підлягає до задоволення.
Івано-Франківською міською радою подано апеляційну скаргу №8/11.1-03/14в від 03.01.2020, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2019 у даній справі скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Юрікс" до Івано-Франківської міської ради відмовити, посилаючись на те, що рішення суду прийняте на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначив, що правовстановлюючі документи позивача на право власності на земельну ділянку містять дані про те, що належна йому земельна ділянка є об`єктом, який використовується в установленому законом порядку з обмеженнями та відомості про обмеження занесені до Державного Земельного кадастру - "охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту", "охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи" та "зона особливого режиму забудови", а відтак Івано-Франківська міська рада рішенням від 16.08.2019 № 203-28 правомірно відмовила позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється. 
На думку скаржника оскаржуване рішення Івано-Франківської міської ради є законним, оскільки прийняте в межах повноважень органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, у спосіб, передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України.
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2020 та 20.01.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи №909/1019/19 колегією суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В. на 04.02.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 розгляд справи відкладено на 03.03.2020.
03.03.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Галушко Н.А. (з 02.03.2020 по 12.03.2020) та судове засідання призначено на 24.03.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020, на виконання актів органів державної влади, задля дотримання карантинного режиму та недопущення поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, у зв`язку з запровадженням карантину, з метою дотримання принципу всебічного, повного, об`єктивного дослідження в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а також з метою повного та всестороннього дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, вирішено судове засідання призначене ухвалою суду від 24.03.2020 здійснити поза межами процесуального строку, визначеного ст.273 ГПК України та провести 28.04.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено у зв`язку із продовженням карантину на 02.06.2020.
Представник скаржника в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.
Від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке судовою колегією до уваги не приймається, оскільки, згідно довідки відділу документального забезпечення Західного апеляційного господарського суду від 02.06.2020, зазначене клопотання надійшло без кваліфікованого цифрового підпису.
Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення суду в апеляційному порядку за відсутності представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, Західний   апеляційний господарський суд  зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Юрікс" є власником об`єкту нерухомого майна по вулиці Кісилевської, 27 в м. Івано-Франківську (а.с.58 - 63). Майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер 2610100000080110242, яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно також належить ТОВ "Юрікс" на праві власності. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) (а. с. 25).
Матеріалами справи підтверджується, що з метою зміни цільового призначення земельної ділянки ТОВ "Юрікс" звернулося з клопотанням до землевпорядної організації ТОВ "Гектар ІФ" щодо виконання комплексу геодезичних та землевпорядних робіт по розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в землі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (а.с. 23).
ТОВ "Гектар ІФ" виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється (а. с. 18 - 67) та передано на затвердження до Івано-Франківської міської ради.
Відповідно до пункту 32 рішення Івано-Франківської міської ради від 16.08.2019 № 203-28 "Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань" Івано-Франківська міська рада відмовила ТОВ "Юрікс" у затвердженні проекту земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, площею 0,0405 га на вул . О.Кисілевської, 27 /2 , кадастровий номер 2610100000080110242, з будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (а. с. 17).
ТОВ «Юрікс» не погодилось із зазначеним рішенням Івано-Франківської міської ради, що стало підставою для звернення з позовною заявою.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Закон України "Про землеустрій" визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.
Відповідно до статті 50 Закон України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.
Статтею 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.
Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.
Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подаються також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури.
Відповідно до частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України, у разі, якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до Івано-Франківської міської ради щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за кадастровим номером 2610100000080110242, площею 0,0405 га на вул . О. Кісилевської, 27/2, що у м. Івано-Франківську, однак отримав відмову, оскільки правовстановлюючі документи позивача на право власності на земельну ділянку містять дані про те, що належна йому земельна ділянка є об`єктом, який використовується в установленому законом порядку з обмеженнями та відомості про обмеження занесені до Державного Земельного кадастру - "охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту", "охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи" та "зона особливого режиму забудови".
Судом першої інстанції також правомірно встановлено, що згідно висновку Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини щодо розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється від 11.03.2019 №1924/82-19, земельна ділянка знаходиться у межах м. Івано-Франківська та відповідає містобудівній документації на місцевому рівні - детальному плану території затвердженому рішенням міської ради від 31.07.2018 № 287-21 (вказаним рішенням Івано-Франківської міської ради затверджено детальний план території для будівництва багатоквартирних житлових будинків на вул. О. Кисілевської, 27, 31 у м. Івано-Франківську, кадастрові номери земельних ділянок: 2610100000:08:011:0080, 2610100000:08:011:0242, 2610100000:08:010:0369; а.с. 33). Вказаний проект землеустрою також отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації (а. с. 65 - 67).
З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем дотримано регламентованої законодавством процедури виготовлення та погодження проекту землеустрою, а тому позов підлягає до задоволення.
Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що земельна ділянка площею 0,0405 га на вул. О.Кисілевської , 27 / 2, кадастровий номер 2610100000080110242 є об`єктом, який використовується в установленому законом порядку з обмеженнями та відомості про обмеження занесені до Державного Земельного кадастру - "охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту", "охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи" та "зона особливого режиму забудови", судова колегія зазначає, що в матеріалах справи наявне рішення Івано-Франківської міської ради, яким затверджено детальний план території для будівництва багатоквартирних житлових будинків на вул. О. Кисілевської, 27, 31 у м. Івано-Франківську, кадастрові номери земельних ділянок: 2610100000:08:011:0080, 2610100000:08:011:0242, 2610100000:08:010:0369.
Також, помилковим є твердження скаржника, що судом порушено норми процесуального законодавства, оскільки не залучено до розгляду справи співвласників суміжної земельної ділянки по вул. Кисілевської, 25, оскільки предмет даного спору не впливає на права та обов`язки зазначених осіб.
Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що при вирішенні даного спору не розглядається питання щодо зобов`язання ради прийняти якесь конкретне рішення, а тільки про її обов`язок за наслідками розгляду звернення прийняти рішення відповідно до вимог закону.
Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доводи апеляційної скарги не спростовують належними та допустимими доказами висновків суду першої інстанції. 
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2019 у справі № 909/1019/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради № 8/11.1-03/14в від 03.01.2020- без задоволення.
2.Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.06.2020.

Головуючий суддя                                                           Галушко Н.А.

суддя                                                                                 Желік М.Б.

суддя                                                                                 Орищин Г.В.