Ухвала
 
23 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 757/197/15-ц
провадження № 61-6164ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «БМ-2018» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «БМ-2018» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Буд», Приватного підприємства «ШУМ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державна реєстраційна служба України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт-Нафта», відділ державної виконавчої служби Солом`янського району управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «БМ-2018» (далі - АТ «БМ-2018») на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.
До касаційної скарги додана заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року отримано 04 березня 2020 року.
Також заявник зазначає, що в суді апеляційної інстанції було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови апеляційного суду 
від 30 січня 2020 року. Повний текст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду засобами поштового зв`язку скаржник не отримував.
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 
2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Оскільки посилань на вказані випадки касаційна скарга не містить, 
АТ «БМ-2018» необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Заяву Акціонерного товариства «БМ-2018» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити Акціонерному товариству «БМ-2018» строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 30 січня 
2020 року.
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «БМ-2018» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          І. М. Фаловська