ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4108/20 Справа № 178/1744/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цеберябий Б.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” до  ОСОБА_1 , третя особа - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення 72 684 грн. 06 коп. у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, та судових витрат, –
в с т а н о в и л а:
       У грудні 2017 року ПрАТ “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення 72 684 грн. 06 коп. у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, та судових витрат. 
       Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року залучено у справі як третю особу на стороні відповідача ПАТ КБ “ПриватБанк” (найменування якого згодом змінено на АТ КБ “ПриватБанк”).
       Вказували, що 18 березня 2015 року між ПрАТ “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір страхування №DNHSIIV129738, згідно умов якого вони зобов`язалися, у разі настання страхового випадку, сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з умовами договору страхування страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. 
       Зазначали, що 15 травня 2015 року приблизно о 15 годині на автошляху Григорівка-Межова-Красноармійськ на 20 км + 500 м. відбулась дорожньо-транспортна подія за участю застрахованого автомобіля марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля марки Мерседес Бенц «Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2015 року винним у скоєнні вказаної вище ДТП визнано водія автомобіля марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідача ОСОБА_1 . В результаті ДТП власнику застрахованого автомобіля заподіяно матеріальну шкоду. 
       Вказували також на те, що у відповідності рахунків СТО ТОВ Приват-Авто №8888 від 04 червня 2015 року на суму 23 070 грн. та згідно калькуляції СТО ТОВ ОСОБА_2 №СФ-0000010 від 03 червня 2015 року на ремонт затрачено 104 670 грн., тобто розмір заподіяної шкоди власнику застрахованого автомобіля склав 127 740 грн. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику, з урахуванням п.п.15.9, 15.11, 15.12, договору страхування, з урахуванням визначеної договором страхування франшизи та на підставі страхового акту №Э.ENSTRAX/3.10330217 від 14 липня 2015 року, складає 72 684,06 грн. Позивач вказав, що страхове відшкодування виплачено в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №3082 від 15 липня 2015 року. 
       Зазначав також, що з його боку виконані в повному обсязі усі вимоги за договором страхування, тому має право вимоги з відповідача стягнення вказаної суми.
       Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд: стягнути з відповідача на їх користь у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 72 684 грн.06 коп.; стягнути з відповідача на їх користь судові витрати по справі. 
       Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» відмовлено. 
       В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
       Апеляційна скарга мотивована наступним: суд першої інстанції позбавив позивача права, передбаченого ст.27 Закону України “Про страхування”, до позивача перейшло право вимоги, яке АТ КБ “ПриватБанк” має до відповідача внаслідок пошкодження транспортного засобу; місцевим судом застосовано ч.1 ст.1172 ЦК України, яка не стосується предмету спору та фактично звільнено відповідача від його обов`язку по відшкодуванню шкоди, встановленого ст.ст.1166,1187,1188 ЦК України; порушено принципи всебічності, повноти, об`єктивності при дослідженні наявних у справі доказів.
       18 лютого 2020 року АТ КБ “ПриватБанк” надав відзив на апеляційну скаргу ПрАТ “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ”, в якому зазначив про те, що рішення суду законне та обґрунтоване, а тому необхідно залишити його без змін.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 березня 2015 року між ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір страхування №DNHSIIV129738, згідно умов якого позивач зобов`язався, у разі настання страхового випадку, сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з умовами договору страхування страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. 
       15 травня 2015 року приблизно о 15 годині на автошляху Григорівка-Межова-Красноармійськ на 20 км + 500 м. мала місце дорожньо-транспортна подія за участю застрахованого автомобіля марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля марки Мерседес Бенц «Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
       Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2015 року винним у скоєнні вказаної ДТП визнано водія автомобіля марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідача ОСОБА_1 , який на час скоєння ДТП працював водієм у ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно наказу №Э.DN-КП -2014-6545279 від 30 січня 2014 року, тобто перебував в трудових відносинах з власником застрахованого транспортного засобу.
       В результаті ДТП власнику застрахованого автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності рахунків СТО ТОВ Приват-Авто №8888 від 04 червня 2015 року на суму 23 070 грн. та СТО ТОВ Марченко ОСОБА_3 №СФ-0000010 від 03 червня 2015 року на суму 104 670 грн., тобто розмір заподіяної шкоди власнику застрахованого автомобіля склав 127 740 грн. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику, з урахуванням п.п.15.9, 15.11, 15.12 договору страхування, з урахуванням визначеної договором страхування франшизи та на підставі страхового акту №Э.ENSTRAX/3.10330217 від 14 липня 2015 року, складає 72 684,06 грн. та виплачена позивачем ПАТ КБ “ПриватБанк” згідно платіжного доручення №3082 від 15 липня 2015 року.
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», є трудовими правовідносинами і відшкодування шкоди працівником своєму роботодавцю регулюється нормами трудового законодавства і не трансформується у відповідальність за цивільно-правовими нормами, як зазначає позивач. 
       Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
       За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
       Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
       Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
       Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і положення ст.993 ЦК України не поширюються на страхування відповідальності.
       Положення статті 993 ЦК передбачає право страховика вимагати стягнення збитків з особи, винної у заподіянні шкоди страхувальникові. У даному випадку існує основне зобов`язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки, - з іншого. Однак тут відбувається зміна осіб у зобов`язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особі на підставі закону (ст.993 ЦК): страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки.
       Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.
       З договору страхування наземного транспорту від 18 березня 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ КБ "ПриватБанк", сторонами договору передбачено таку домовленість у п.15.23 (а.с.8). 
       Зважаючи на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції безпідставно застосував до даних правовідносин положення ст.1172 ЦК України, оскільки в даній справі шкода заподіяна не третім особам, а саме роботодавцю.
       Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
       Таким чином, до ПАТ «СК «Інгострах», що виплатило ПАТ КБ «Приватбанк» страхове відшкодування, перейшло право вимоги до працівника ПАТ КБ «Приватбанк» про відшкодування шкоди, що заподіяна банку при виконанні ОСОБА_1 трудових обов`язків, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з наступним задоволенням позовних вимог.
       В порядку ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 4 000 грн. (1 600 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 400 грн. за звернення з апеляційною скаргою).
       Керуючись ст.ст.374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” задовольнити.

       Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

       Позовні вимоги приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” до  ОСОБА_1 , третя особа - акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», про стягнення 72 684 грн.06 коп. у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, та судових витрат задовольнити.

       Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” (ЄДРПОУ 33248430) у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 72 684 (сімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 06 коп.

       Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГОССТРАХ” (ЄДРПОУ 33248430) судові витрати в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 16 квітня 2020 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.