ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/301/20 Справа № 204/3476/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Каратаєвої Л.О.
 
суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
за участю секретаря судового засідання - Літвінової А.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "ВТБ Банк" на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом третьої особи ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання припиненим договору іпотеки та договору поруки,-

                                В С Т А Н О В И Л А:
18 травня 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_5 , яку неодноразово уточнював, останнього разу 19 лютого 2019 року, в якій остаточно просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором № 10/08В-R513 від 27.02.2008 року у розмірі 106 792 грн. 91 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 10/08В-І від 19.12.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюк О.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2072, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 : квартиру № 8 в житловому будинку літ. А-5, яка складається з: 1 - коридор, 2 - туалет, 3 - ванна, 4 - кухня, 5 - шафа, 6, 7, 8 - житлові, 9,10 - шафи, І-балкон, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м., що складається з трьох жилих кімнат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
18 червня 2018 року ОСОБА_2 до суду було подано позов третьої особи до ПАТ «ВТБ Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , в якому він просив: визнати припиненим кредитний договір № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 ; визнати припиненим договір іпотеки № 10/08В-І від 19 грудня 2012 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 2072; визнати припиненим договір поруки № 10/08-В-П1 від 27 лютого 2008 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 ; визнати припиненим договір поруки № 10/08-В-П2 від 27 лютого 2008 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 .
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року у задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Позов третьої особи ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання припиненим договору іпотеки та договору поруки - задоволено частково. Визнано припиненим Кредитний договір № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 . В іншій частині позовних вимог позову третьої особи - відмовлено. Стягнуто з ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп. (т. 2 а.с.117-127).
В апеляційній скарзі АТ "ВТБ Банк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 27 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», як кредитором та ОСОБА_2 , як позичальником укладений Кредитний договір № 10/08B-R513, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 46800 доларів США, строком на 180 місяців, до 27 лютого 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 відсотків річних (т. 1, а.с. 13-14).
30 грудня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року, яким змінено схему погашення кредиту з класичної на ануїтет та оформлено позичальнику новий Графік повернення кредиту і сплати процентів (т. 1, а.с. 17).
11 травня 2011 року між Публічним акціонерним «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін № 1 до Кредитного договору № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року (т. 1 а.с. 22-23).
В подальшому, 19 грудня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін № 2 до Кредитного договору № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року, відповідно до умов якого сторони домовились внести зміни до Кредитного договору та викласти його в іншій редакції на таких умовах: сума та валюта кредиту - 320213 грн. 50 коп., строк кредитування - до 27 лютого 2023 року, процентна ставка - 21,3% річних з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення згідно з відповідними пунктами п. 3.3 цього договору, спосіб повернення кредиту та процентів - щомісячно відповідно до Графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (т. 1, а.с. 26-31).
В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, 27 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договори поруки відповідно № 10/08-В-П1 (т.2, а.с.6) та № 10/08-В-П2 (т.2, а.с.7), за умовами яких останні поручились перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору №10/08В-R513 від 27.02.2008 року. 19 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено Договори про внесення змін № 1 до Договорів поруки №10/08-В-П1 та №10/08-В-П2.
Крім того, 27 лютого 2008 року з метою забезпечення позичальником ОСОБА_2 зобов`язань щодо повернення кредиту за Кредитним договором № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 10/08В-І, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Панченко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1369, відповідно до умов якого ОСОБА_1 як іпотекодавець передала Відкритому акціонерному товариству «ВТБ Банк» як іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка належить останній на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 квітня 1994 року виробничим об`єднанням Південний машинобудівний завод, право власності зареєстроване Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № 55п-38 (т. 1, а.с. 35).
19 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 підписано Договір про розірвання Іпотечного договору № 10/08В-І від 27.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Панченко О.В., за реєстровим № 1369 (т. 1, а.с. 36) та того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язань, що виникають з Кредитного договору № 10/08В-R513 від 27.02.2008 року, додаткового договору № 1 від 30.12.2008 року, договору про внесення змін № 1 від 11.05.2011 року, договору про внесення змін № 2 від 19.12.2012 року, між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 10/08В-І, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюк О.О., зареєстрований в реєстрі за № 2072, відповідно до умов якого ОСОБА_1 як іпотекодавець передала Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк» як іпотекодержателю в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 37-39).
Позичальник ОСОБА_2 скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за Кредитним договором не виконував, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 кредитного договору та утворенням простроченої заборгованості за кредитним договором Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» направило позичальнику лист-вимогу щодо необхідності сплатити заборгованість, а згодом Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» вирішило скористатись своїм правом на повернення кредиту достроково та 04 грудня 2015 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року по справі № 205/8534/15-ц задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за Кредитним договором № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року, станом на 13 жовтня 2015 року в сумі 324943 грн. 30 коп., з якої: заборгованість за сумою кредиту - 294253 грн. 62 коп., заборгованість по процентам - 25703 грн. 77 коп., пеня - 4985 грн. 91 коп., а також стягнуто судовий збір в сумі 4874 грн. 15 коп.(т. 1, а.с. 209-211). Вказане рішення набрало законної сили 05 квітня 2016 року.
Після набрання законної сили заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року по справі № 205/8534/15-ц Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» вирішило скористатись своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором та у травні 2016 року звернулось до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 324943 грн. 30 коп.
На виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року по справі № 205/8534/15-ц позичальником ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 10/08В-R513 від 27 лютого 2008 року було внесено наступні суми грошових коштів: 13 липня 2016 року - 100000 грн. (квитанція № ПН7165 від 13.07.2016 року (т. 1, а.с. 124)), 19 серпня 2016 року - 49500 грн. (квитанція № ПН10747 від 19.08.2016 року (т. 1, а.с. 126)), 21 жовтня 2016 року - 49500 грн. (квитанція № ПН11441 від 21.10.2016 року (т. 1, а.с. 125)), 08 лютого 2017 року - 130807 грн. 45 коп. (платіжне доручення № 7542 від 08.02.2017 року (т. 1, а.с. 158)).
Отже, судом встановлено, що всього на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року по справі № 205/8534/15-ц позичальником ОСОБА_2 було сплачено грошові кошти у сумі 329807 грн. 45 коп. (100 000 грн. + 49 500 грн. + 49 500 грн. + 130 807 грн. 45 коп. = 329 807 грн. 45 коп.), а отже 08 лютого 2017 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року по справі № 205/8534/15-ц було виконано боржниками в повному обсязі.
З матеріалів справи та останньої редакції уточненої позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» вбачається, що незважаючи на погашення ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 324943 грн. 30 коп. та виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року по справі № 205/8534/15-ц, позивач за первісним позовом Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», уточнивши свої позовні вимоги за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, донарахував позичальнику ОСОБА_2 заборгованість за період з 14 жовтня 2015 року до 13 березня 2017 року та зазначив, що станом на 13 березня 2017 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 106 792 грн. 91 коп. та складається з: сума заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення кредиту - 1832 грн. 96 коп. (згідно розрахунку заборгованості вказана сума розрахована за період з 14.10.2015 року по 08.02.2017 року та складається з: заборгованість за кредитом - 0,00 грн., інфляційні втрати - 1421 грн. 70 коп., 3% річних - 411 грн. 26 коп.), сума заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо сплати процентів - 74498 грн. 39 коп. (згідно розрахунку заборгованості вказана сума розрахована за період з 14.10.2015 року по 12.03.2017 року та складається з: сума простроченої заборгованість за відсотками - 63141 грн. 86 коп., 3% річних - 2087 грн. 65 коп., інфляційні втрати - 9268 грн. 88 коп., сума заборгованості за нарахованими процентами - 0,00 грн.), пеня по процентам та кредиту - 30461 грн. 56 коп. (згідно розрахунку заборгованості вказана сума розрахована за період з 14.10.2015 року по 12.03.2017 року).
У зв`язку з цим, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ВТБ Банк» за Кредитним договором № 10/08В-R513 від 27.02.2008 року у розмірі 106792 грн. 91 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 10/08В-І від 19.12.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюк О.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2072, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів.
Відмовляючи в задоволені первісних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що звернувшись у грудні 2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» скористалось своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на повернення кредиту достроково та в односторонньому порядку змінило строк виконання основного зобов`язання, строк кредитування, періодичність платежів та порядок сплати процентів за користування кредитом. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 були задоволені вимоги кредитора у розмірі простроченої заборгованості за кредитним договором, яка існувала станом на 13 жовтня 2015 року та строкової заборгованості (заборгованість наперед), тобто усієї суми заборгованості, яка підлягала поверненню позичальником згідно умов кредитного договору, розмір якої становив 324943 грн. 30 коп. Донарахування Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» боржнику ОСОБА_2 суми заборгованості за відсотками за період з 14 жовтня 2015 року по 12 березня 2017 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальному розмірі 74498 грн. 39 коп. є неправомірним та не ґрунтується на вимогах діючого законодавства України. 
Задовольняючи частково позов третьої особи ОСОБА_2 про визнання припиненим договору іпотеки та договору поруки, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду.
Так, за змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. 552 та ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Тобто, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
Незважаючи на наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, останній має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Отже, до моменту погашення боржниками в повному обсязі заборгованості за рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року по справі № 205/8534/15-ц, тобто за період до 08 лютого 2017 року, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» має право на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги, що відповідно п. 4.5 Договору про внесення змін №2 до Кредитного договору №10/08В-К513 від 27.02.2008 року підписаного 19.12.2012, нарахування Банком процентів за користування Кредитом здійснюється щомісячно з дати видачі Кредиту по день повного його повернення на залишок фактичної заборгованості за Кредитом, за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, колегія суддів відхиляє, як таке, що суперечить чинному законодавству.
З окремими вимогами щодо погашення штрафних санкцій, нарахованих за ст. 625 ЦК, банк не звертався.
Щодо позовних вимог третьої особи Банком не зазначено жодних доводів.
Інші доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм матеріального права ґрунтуються на неправильному тлумаченні законодавства, що регулює спірні правовідносини. Вказані доводи спростовуються змістом правильно застосованих судом першої інстанції норм матеріального права з урахуванням встановлених у справі фактичних обставин.
В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу акціонерного товариства "ВТБ Банк" - залишити без задоволення.
       Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       
       Судді: