П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6841/19	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д..
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок  одноразової грошової допомоги по інвалідності, -
В С Т А Н О В И В:
           15.11.2019 року, позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України від 04 жовтня 2019 року (протокол №133), затвердженого Міністром оборони України 07.10.2019 року в частині визначення одноразової грошової допомоги по інвалідності; 
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги по інвалідності, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28 травня 2005 року №499, виходячи з щомісячного розміру грошового забезпечення - 4014,60 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 16.01.1998 року звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я, а 11.04.2012 року йому була встановлена ІІ група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням  обов`язків військової служби при перебування у країнах, де велись бойові дії. За таких обставин позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою  про виплату  одноразової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ грипи інвалідності та додав перелік необхідних документів. 
Проте 15.11.2018 року отримав витяг з протоколу від 26.10.2018 року № 104 Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України про відмову у виплаті зазначеної допомоги. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 року у справі № 420/1517/19 Міністерство оборони України було зобов`язано призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Також позивач зазначив, що відповідно до копії наказу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 15.10.2019 року №554, Міністерство оборони України було прийнято рішення від 04.10.2019 року (протокол №133) про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ № 499 від 28.02.2008 року,  в сумі 11707,20 грн.
          На думку позивача, розмір допомоги обчислений відповідачем в цій справі, не відповідає чинному законодавству та має бути перерахований, оскільки така допомога має бути обчислена виходячи з грошового забезпечення позивача за останньою посадою, яку він обіймав перед звільненням, і за якого здійснюється його соціальний захист та пенсійне забезпечення,  на час встановлення інвалідності, що, відповідно до довідки від 22.01.2012 року № 092811, становить 4014,60 грн. 
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.
          Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо обчислення одноразової грошової допомоги  виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці Одеського обласного військового комісаріату від 22.01.2012 року № 092811, оскільки розмір цієї допомогу був визначений у відповідності до вимог законодавства, що діяло на час встановлення позивачу інвалідності та з дотриманням вимог постанови КМУ № 499 від 28.05.2008 року. 
Апелянт зазначає, що приписи Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року поширюють свою дії на правовідносини, які виникли з 01.01.2014 року, тобто  стосується осіб,  які набули право на таку виплату  після 01.01.2014 року.
Також апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те що довідка Одеського обласного військового комісаріату від 22.01.2012 року № 092811 була видана на виконання Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 року для визначення розміру пенсії позивача, тобто застосовувалась в інших правовідносинах.
При цьому апелянт  посилається на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду  від 19.09.2019 року  у справі № 320/247/15-а.
          Позивач надав до апеляційного суду пояснення, в яких посилався на правомірність оскаржуваного рішення, ухваленого із врахуванням правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові цього суду від 04.10.2018 року у справі № 538/3021/15-а.
Також в поясненнях, позивач просить закрити апеляційне провадження, яке було відкрито за апеляційної скаргою, підписаною особою, яка не має на те відповідних повноважень, посилаючись при цьому на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду  від 20.01.2020 року  у справі № 420/5959/18.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Суд встановив, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 року у справі № 420/1517/19:
- визнане протиправним та скасоване рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги      ОСОБА_1 , оформлене п.3 протоколу від 26.10.2018р. №104;
- Міністерство оборони України зобов`язане призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей». 
Ухвалюючи постанову у справі № 420/1517/19 апеляційний суд встановив, що 16.01.1998р. підполковник ОСОБА_1 був звільнений з військової служби з посади старшого помічника начальника оперативного відділення 1 аеромобільної дивізії Одеського військового округу в запас за пунктом 65 підпункту “в” (за станом здоров`я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №180 від 09.02.2012р. встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
11.04.2012р. при первинному огляді позивачу було встановлено II групу інвалідності на строк до 01.05.2015р. у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №942095 від 11.04.2012р.
06.04.2015р. при повторному огляді позивачу було встановлено II групу інвалідності безстроково у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №753870 від 15.04.2015р. 
30.07.2018р. ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
До заяви позивач додав: копії довідок МСЕК серії 10 ААА №942095 від 11.04.2012р. та серії 10 ААА №753870 від 15.04.2015р.; копію витягу з наказу про виключення зі списків особового складу військової частини від 26.02.1998р. №42; копію сторінок паспорту та ідентифікаційного номеру; копію сторінок витягу з протоколу засідання ЦВЛК від 09.02.2012р. №180; копію довідки про поранення.
03.08.2018р. Одеським обласним військовим комісаріатом сформовано та направлено на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги підполковнику у відставці ОСОБА_1 . При цьому, зазначено, що командування вважає, що ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги.
26.10.2018р. Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянула подані документи ОСОБА_1 та дійшла висновку про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги. У витягу з протоколу засідання Комісії від 26 жовтня 2018 року №104 зазначено, що оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 4 квітня 2006 року №3597-IV «Про внесення змін до Закону України “Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а первинна інвалідність встановлена до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому він не має права на одержання одноразової грошової допомоги. Про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018р. позивача повідомлено Одеським обласним військовим комісаріатом листом від 15.11.2018р.
В силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України зазначені фактичні обставини не доказуються при розгляді адміністративної справи № 420/6841/19, оскільки в цій справі беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлені обставини у справі № 420/1517/19.
Відповідно до копії витягу з протоколу  № 133 від 07.10.2019 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою  одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (а.с. 14) позивачу, який звільнений з військової служби з 28.02.1998 року та якому встановлена ІІ група інвалідності з 11.04.2012 року, призначена одноразова грошова допомога в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 11707,20 грн. 
Витяг з протоколу № 133 від 07.10.2019 року був направлений 11.10.2019 року на виконання до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а.с. 50).
Відповідно до матеріалів справи 16.10.2019 року Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки був прийнятий наказ №554 «Про виплату грошової допомоги», відповідно до п. 1 якого наказано виплатити позивачу 11707,60 грн. (а.с. 51).
31.10.2019 року позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 11707,20 грн. (а.с. 52), на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 року у справі № 420/1517/19
Учасниками справи визнається та не заперечується й не оспорюється той факт, що одноразова грошова допомога обчислена виходячи з розміру грошового забезпечення позивача визначеного на день звільнення позивача з військової служби. При цьому у апеляційного суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності цієї обставини, а тому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 78 КАС України, зазначена обставина не підлягає доказуванню.
Також, відповідно до матеріалів справи (а.с. 15) ІНФОРМАЦІЯ_2 22.05.2012 року  була видана довідка за № 092811 в тому, що відповідно до Постанови КМУ від 23.04.2012 року № 355, грошове забезпечення за нормами, чинними  на 01.04.2012 року (день з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, які проходять військову службу) за посадою, яку обіймав позивач на день звільнення зі служби, для обчислення пенсії становить 4014 грн.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що днем виникнення права на отримання одноразової допомоги  у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена  у довідці МСЕК, а тому вказана допомога має бути розрахована виходячи з розміру грошового забезпечення на момент встановлення інвалідності, тобто станом на 11.04.2012 року, а не на момент звільнення, оскільки Порядок, затверджений Постановою КМУ № 499 від 28.05.2008 року не встановлює розмір грошового забезпечення, а встановлює лише складові які мають враховуватись при нарахуванні грошового забезпечення. При цьому суд першої інстанції зазначив, що такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові цього суду від 04.10.2018 року у справі № 583/3021/15-а.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Спірні правовідносини виникли між учасниками справи 11.04.2012 року – дата встановлення інвалідності позивачу, та стосуються визначення розміру грошового забезпечення з якого має обчислюватись одноразова грошова допомога у разі інвалідності, що настала після звільнення особи з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням особою обов`язків військової служби.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (в редакції чинній станом на 11.04.2012 року), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
25.12.2013 року Постановою КМУ № 975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який набрав чинності з 24.01.2014 року.
Також пунктом 2 Постанови КМУ № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги,  що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
          На час виникнення спірних правовідносин (на день виникнення  у позивача права на одноразову грошову допомогу) діяв Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою КМУ № 499 від 28.02.2008 року (падалі Порядок № 499), відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний  і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ. 
Так, відповідно до абзацу 7 підпункту 2  пункту 2 Порядку № 499, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям у разі настання інвалідності після звільнення зі служби але в наслідок захворювання або нещасного випадку внаслідок виконання обов`язків військової служби, що мали місце в період її проходження, інвалідам ІІ групи - у розмірі 30-місячного  грошового забезпечення.
Також, за приписами пункту 2 Порядку № 499, грошове забезпечення визначається: 
- для військовослужбовців строкової служби - за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на  день  втрати працездатності,  а звільнених із служби - на день звільнення; 
          - для військовозобов`язаних чи резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, проходять службу у військовому резерві, - за посадою виходячи з окладу за військовим званням у запасі та максимального окладу за посадою, до якої вони були приписані в запасі, на день втрати працездатності; 
          - для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
          Апеляційний суд зазначає, що позивач в цій справі є військовослужбовцем, звільненим з військової служби, а тому грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги визначається за останньою посадою на день звільнення позивача виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення, тобто з грошового забезпечення обчисленого на день звільнення, а не з грошового забезпечення, обчисленого на день встановлення інвалідності за посадою яку обіймав позивач на день звільнення.
Аналогічного висновку, зокрема стосовно того, що розмір одноразової грошової допомоги обчислюється виходячи з грошового забезпечення на день звільнення, дійшов  Верховний Суд в постанові від 21.09.2019 року у справі №320/247/15-а. За таких обставин, правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 04.10.2018 року по справі № 582/3021/15-а щодо розрахунку одноразової грошової допомоги з розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент настання інвалідності, застосуванню не підлягає.
Також, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта стосовно того, що при обрахунку одноразової грошової допомоги не може бути врахована довідка Одеського обласного військового комісаріату від 22.05.2012 року за № 092811, оскільки зазначена довідка була видана з метою проведення перерахунку пенсії позивача у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення особам, які проходять військову службу за посадою, яку обіймав позивач на день звільнення зі служби.
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зазначені норми матеріального права та останню практику Верховного Суду, апеляційний суд дійшов висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при вирішення спору в цій справі, та як наслідок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржуваним рішенням відповідач обрахував розмір одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства. 
Перевіряючи доводи позивача щодо наявності правових підстав для закриття апеляційного провадження, яке було відкрито за апеляційної скаргою, підписаною особою, яка не має на те відповідних повноважень, посилаючись при цьому на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду  від 20.01.2020 року  у справі № 420/5959/18, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до п.п. 9 пункту 5 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Постановою КМУ № 671 від 26.11.2014 року (у редакції Постанови КМУ №730 від 19.10.2016 року) Міноборони з метою організації своєї діяльності, окрім іншого, забезпечує представництво інтересів Міноборони в судових та інших органах.
Відповідно до п.п.1, 3, 29 пункту 10  зазначеного Положення про Міністерство оборони України, Міністр очолює Міноборони, здійснює керівництво його діяльністю, військово-політичне і адміністративне керівництво Збройними Силами безпосередньо та через першого заступника Міністра та заступників Міністра; організовує та контролює виконання в Міноборони Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України; представляє Міноборони у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами і організаціями в Україні та за її межами.
Відповідно до матеріалів справи апеляційна скарга підписана представником Міністерства оброни України Дубчаком Д.В., на підтвердження повноважень якого до апеляційної скарги додана  належним чином засвідчена копія довіреності № 220/547/Д від 23.09.2019 року, що видана Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України, та відповідно до якої Міністерство оборони України уповноважує офіцера Південного територіального юридичного відділу майора юстиції Дубчака Дмитра Володимировича представляти інтереси Міністерства в судових установах в адміністративних справах з усіма правами, які надані, зокрема відповідачу, та в якій зазначений  трок дії довіреності до 31.12.2020 року. 
Зазначені обставини свідчать про те, що апеляційна скарга підписана особою, яка здійснює представництво юридичної особи у порядку її самопредставництва.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року – скасувати  та ухвалити нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок  одноразової грошової допомоги по інвалідності – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повний текст судового рішення складений 24.03.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.