Постанова
Іменем України
 
27 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 266/1266/17
провадження № 61-11474св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Головне управління Національної поліції в Донецькій області, Державна казначейська служба України, Міністерство внутрішніх справ України, Прокуратура Донецької області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 травня 2019 року у складі судді Биліни Т. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
У березні 2017 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - ГУНП в Донецькій області), Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), Прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди.
У квітні 2019 року ГУНП в Донецькій області звернулося до суду з клопотанням про відвід судді Курбанової Н. М.
Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 квітня 2019 року заяву ГУНП в Донецькій області про відвід судді Курбанової Н. М. задоволено.
Суд першої інстанції виходячи з того, що з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, прийшов до висновку, що заяву про відвід судді Курбанової Н. М. слід задовольнити.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 квітня 2019 року про відвід судді Курбанової Н. М. у вказаній справі повернуто скаржнику.
Судове рішення мотивовано тим, що статтею 353 ЦПК України не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відвід судді окремо від рішення суду, тому відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2019 року  ОСОБА_1  подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, залишивши апеляційну скаргу без розгляду, позбавив заявника його конституційного права на оскарження в суді будь-якого рішення. Заявник вважає, що суд апеляційної інстанції перешкоджає йому в доступі до правосуддя, в результаті порушення норм процесуального права. В судовому рішенні не вказано мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін відносно суті спору та порушено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін і свободи в наданні ними своїх доказів та доведеності перед судом їх переконливості, а також порушено правило відносно відводу судді. При розгляді апеляційної скарги, заявника не запрошено в судове засідання для можливості висловитись, як учаснику процесу.
Крім того, заявник вказує, що суд апеляційної інстанції проігнорував положення Конституції України, Закону України «Про порядок відшкодування, заподіяної громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», не застосував практику, яка викладена у постановах Пленуму Верховного Суду України від 
22 грудня 1995 року, від 25 грудня 1992 року та порушив норми Закону України «Про виконання рішень і вживання практики Європейського суду з прав людини».
Доводи інших учасників справи
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив Прокуратури Донецької області на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вказано, що обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду ухвал, які не зазначені в переліку статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом та звертаючись з апеляційною скаргою на таку ухвалу суду, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки вказаного оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України. Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі              № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19).
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 25 квітня 2019 року та доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                              ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 травня  2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу з Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області.
У січні 2020 року справу № 266/1266/17 передано до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У березні 2017 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ГУНП в Донецькій області, ДКС України, МВС України, Прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди.
У квітні 2019 року ГУНП в Донецькій області звернулося до суду з клопотанням про відвід судді Курбанової Н. М.
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 квітня 2019 року заяву ГУНП в Донецькій області про відвід судді Курбанової Н. М. задоволено.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 квітня 2019 року про відвід судді Курбанової Н. М. у вказаній справі повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд  виходив з того, що ухвала суду про відвід судді відсутня в переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції.
За змістом частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Цей припис згідно з позицією абзацу п`ятого підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.
Пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції , якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Ухвала про задоволення заяви про відвід судді не входить до переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, однак дане судове рішення може бути оскаржене учасником справи (надано заперечення) разом з рішенням суду.
Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13 червня 2018 року у справах № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18) та 
№ 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19), підстав відступати від якого колегія суддів не вбачає.
Суд апеляційної інстанції правильно встановив, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає оскарженню окремо від судового рішення та дійшов правильного висновку, що існують підстави для повернення апеляційної скарги, передбачені пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
Крім того, доводи касаційної скарги відносно того, що суд апеляційної інстанції, повернувши апеляційну скаргу заявнику, перешкоджає останньому в доступі до правосуддя є безпідставними, оскільки право на апеляційне оскарження ухвал суду, які відсутні в переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, можна реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, а саме оскаржити в апеляційному порядку одночасно з оскарженням ухваленого рішення щодо суті спору.
При цьому, доводи, викладені у відзиві стосовно того, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в касаційному порядку, оскільки ухвала суду першої інстанції про відвід судді не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        А. А. Калараш 
 
                                                                                                                    В. М. Сімоненко
 
                                                                                                                    С. П. Штелик