ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 175/3513/19(2-а/175/64/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Ребров С.О) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коротуна Андрія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальону №1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коротуна А. С., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати постанову серії ЕАВ №1452224 від 24 серпня 2019 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а проведення по справі закрити.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 позовні вимоги задоволено частково. Скасовано постанову інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Коротуна Андрія Сергійовича серії ЕАВ №1452224 від 24 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час патрулювання, відповідачем встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом без розпізнавальних позначок «Інвалід», здійснив зупинку на місці стоянки ТЗ, які перевозять інвалідів.
Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора на якому зафіксований факт правопорушення. 
Отже, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
У відповідності до вимог  статті 311 КАС України  справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.08.2019 інспектором роти №4 батальону №1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коротуна А. С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1452224.
Відповідно до змісту вищевказаної постанови, 24 серпня 2019 року о 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем Опель НОМЕР_1 на заправці, що розташована за адресою вул.Робоча,84, м.Дніпро, позивач здійснив зупинку на місці для інвалідів, чим порушив вимоги п. 8.5.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене частиною 5 статті 122 КУпАП. (а.с. 4-5)
Згідно з частини 5  статті 122 КУпАП  зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 8.5.1  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Частиною 1  статті 9 КУпАП  адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.
Судом встановлено, що відповідач, з`ясувавши факт порушення позивачем вимог 8.5.1  ПДР  України, застосував до позивача стягнення у вигляді штрафу на підставі частини  5  статті 122 КУпАП.
Відповідно до наданого відповідачем відеозапису з місця події, позивач заперечує проти факту зупинки на місці для інвалідів, стверджуючи, що виконуючи маневр розвороту на автозаправці, він був зупинений інспектором патрульної поліції з підстави стоянки на зупинці на місці для інвалідів, проте ані стоянки, ані зупинки на місці для інвалідів з його боку не було.
Відповідно до частини другої та третьої  статті 283 КУпАП  постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.
Водночас, приписами частини 3  статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.    
У разі відсутності в оскаржений постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис саме події порушення  Правил дорожнього руху, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2019 року в справі № 464/2309/17.
Інших  належних та допустимих доказів в розумінні статті 72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем  правил дорожнього руху, матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем до суду надано не було.
За вказаних обставин,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність  оскаржуваної постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення та наявність підстав для її скасування
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили  з дати постанов неня та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко