Ухвала
 
28 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 487/2814/19
провадження № 61-6237ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва             від 19 листопада 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду                        від 26 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив поновити його на посаді заступника начальника з технічної частини Служби автотранспортного та господарського забезпечення комплексу автотранспортного забезпечення Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 березня 2019 року по день постановлення рішення в розмірі                  168 756 грн.
 
Заводський районний суд м. Миколаєва рішенням від 19 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року, поновив ОСОБА_1 строк на звернення до суду з указаним позовом. Позов задовольнив. Поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника з технічної частини Служби автотранспортного та господарського забезпечення комплексу автотранспортного забезпечення Миколаївської філії ДП «АМПУ»                     з 11 березня 2019 року. Стягнув з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 167 791,68 грн (без утримання податків та інших обов`язкових платежів). Вирішив питання про розподіл судових витрат. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.
 
26 березня 2020 року Миколаївська філія ДП «АМПУ» подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва             від 19 листопада 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду                  від 26 лютого 2020 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк дня усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), а також надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, і встановлено для виконання вищевказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306304390010, заявник отримав вказану ухвалу 27 квітня 2020 року.
 
07 травня 2020 року заявником засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме - платіжне доручення про сплату судового збору та уточнена редакція касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження, проте, така касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки вимоги ухвали від 15 квітня 2020 року заявником не виконано в повному обсязі.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилаються на застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, а саме: пункту 6 статті 36 та статті 233 КЗпП, частини першої статті 126 та пункту 1 частини другої статті 200 ЦПК України без врахування правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15, постановах Пленуму Верховного Суду від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».
 
Пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішення застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Отже, судове рішення можливо оскаржити за умови застосування судом апеляційної інстанції норми права без врахування правового висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного саме у постанові Верховного Суду, а відтак, посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених саме в постанові Верховного Суду України від 23 березня          2016 року у справі № 6-2748цс15, постановах Пленуму Верховного Суду                             від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», не може бути підставою для касаційного оскарження судових рішень, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного, заявнику слід надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити, які саме постанови Верховного Суду не застосовані судами попередніх інстанцій при вирішенні спору по суті заявлених позовних вимог.
 
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити Миколаївській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев