Справа № 346/20/20 
Провадження № 33/4808/202/20 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б. 
Суддя-доповідач Кукурудз 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., ознайомившись з апеляційною скаргою з доповненням ОСОБА_1 , поданою ним на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 11 березня 2020 року, якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-
                                                    в с т а н о в и в :
На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненням, в якій  покликається на незаконність та необґрунтованість постанови судді першої інстанції, оскільки ним було неправильно встановлено обставини, які мають значення для вирішення справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, крім того порушено вимоги ст.268 КУпАП тобто справу розглянуто без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.
Ознайомившись з апеляційною скаргою з доповненням, вважаю, що її слід повернути апелянту, зважаючи на наступне.  
Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Оскаржувана постанова судді винесена 11 березня 2020 року. Дана апеляційна скарга подана ОСОБА_1 із пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені ним доводи, викладені в ній не свідчать про наявність поважних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити судове рішення.
З матеріалів справи (а.с. 44) ОСОБА_1 копію постанови отримав 06.04.2020 року. Згідно штампу на апеляційній скарзі, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 22 квітня 2020 року, тобто із пропущенням 10-денного строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, як вбачається із апеляційної скарги, апелянт, хоча просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, однак не зазначає жодної поважної причини пропуску на її оскарження.
Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.  
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови судді першої інстанції необхідно рахувати з наступного дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.  
Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права. 
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,  якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). 
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом. 
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи та після постановлення суддею остаточного рішення, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження, а тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті. 
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-
                                                     п о с т а н о в и в :
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2020 року щодо нього.   Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу з доповненням та з додатками. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                        Б.І. Кукурудз