П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 522/9722/18	

Категорія: 113070100          Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.
          Час і місце ухвалення: 15:09, м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 19.11.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           - Бітова А.І.
суддів                     - Лук`янчук О.В.
- Ступакової І.Г.
при секретарі           - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерка Андрія Івановича, інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Мірченка Миколи Анатолійовича, Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дій органів влади, скасування акту та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) до інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерка А.І. (далі - інспектор УПП в Одеській області ДПП Свідерко А.І.), інспектор УПП в Одеській області ДПП Мірченка М.А., Національної поліції України (далі - НП України) про:
-          визнання протиправною та скасування постанови інспектора УПП в Одеській області ДПП Свідерка А.І. у справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018 року серія ЕАА №402139 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП;
-          визнання протиправними дій інспектора УПП в Одеській області ДПП Мірченко М.А. зі складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №1877 від 14 травня 2018 року автомобіля Ореl Zafira Tourer д.н.з. НОМЕР_1 .
-          скасування акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14 травня 2018 року автомобіля Ореl Zafira Tourer д.н.з. НОМЕР_1 , складеного інспектора УПП в Одеській області ДПП Мірченко М.А.;
-          стягнення за рахунок бюджетних асигнувань НП України грошових коштів в сумі 2 324, 87 грн. матеріальної шкоди пов`язаної з оплатою послуг евакуації, зберігання транспортного засобу, сплатою штрафу, банківських комісій, 1 000 моральної шкоди;
-          стягнення за рахунок бюджетних асигнувань НП України судових витрат в сумах: 5 000 грн. - витрати на правничу допомогу, 3 000 грн. - витрати пов`язані із прибуттям до суду, 1 409, 60 грн. - судовий збір.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що вказана постанова винесена неправомірно, всупереч чинним матеріальним та процесуальним нормам, інспектором УПП в Одеській області ДПП Свідерко А.І. не було доведено підставу застосування до неї адміністративної відповідальності передбаченої саме ч.3 ст. 122 КУпАП.
Позивач наполягала, що її дії не може бути кваліфіковано за ч.3 ст. 122 КУпАП, як порушення правил стоянки, а саме стоянка на тротуарах, де для руху пішоходів залишається менше 2 м, без створення перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а можливо кваліфікувати лише як правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАп, чого працівниками УПП в Одеській області ДПП зроблено не було.
Також, згідно ч.3 ст. 265-2 КУпАП, у разі, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.
Крім того, позивач стверджувала про відсутність доказів, які однозначно свідчили б, що розміщення 14 травня 2018 року автомобіля Opel Zafira Tourer, д.н.з НОМЕР_2 , на тротуарі напроти буд. 7 по вул. Приморська в м. Одеса, суттєво перешкоджала дорожньому руху, в розумінні ПДР, діючих на момент вчинення правопорушення, а саме п.1.10, де визначено, що перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу, а тому у інспектора не було законних підстав застосовувати захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, у вигляді тимчасового затримання транспортного засобу з його примусовим доставлянням на спеціальний майданчик для зберігання.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що автомобіль позивача був припаркований у такий спосіб, що суттєво заважав іншим учасникам дорожнього руху та безпеці. Факт порушення ПДР також підтверджується фотографіями з місця стоянки транспортного засобу Opel Zafira д.н.з НОМЕР_1 .
Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Одеській області ДПП Свідерка А.І., інспектор УПП в Одеській області ДПП Мірченка М.А., НП України, про визнання протиправними дії органів влади та стягнення грошових коштів - задоволено частково.
Скасовано постанову інспектора УПП в Одеській області ДПП Свідерка А.І., у справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018 року серії ЕАА №402139 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.
Стягнено з ДПП України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2 324,87 гривень, шляхом списання коштів зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України.
Стягнено з ДПП України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 гривень, шляхом списання коштів зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України.
В інший частині позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі УПП в Одеській області ДПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          складені відносно позивача адміністративні матеріали, в тому числі докази вчиненого нею правопорушення, відповідно до посадових інструкцій та положення про УПП в Одеській області ДПП після розгляду справи про адміністративне правопорушення були передані уповноваженим працівникам Управління для їх подальшого опрацювання та зберігання, вищезазначені обставини повинен був прийняти до уваги й суд першої інстанції який на підставі ч. 2 ст. 49 КАС України при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду мав встановити, що судове рішення може вплинути права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі та залучити УПП в Одеській області ДПП до участі у справі, однак, судом першої інстанції цього зроблено не було, не було й розглянуто клопотання УПП в Одеській області ДПП про залучення Управління до участі у справі, як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача;
-          УПП в Одеській області ДПП було позбавлені можливості викласти свою позицію з приводу спору та надати відповідні докази на її підтвердження, отже, були порушені праваа УПП в Одеській області ДПП;
-          факт порушення ПДР підтверджується поясненнями свідків та фотографіями з місця стоянки транспортного засобу Opel Zafira Tourer д.н.з НОМЕР_1 ;
-          суд першої інстанції не з`ясував жодних обставин у даній справі та переписав у своєму рішенні зміст Постанови Кабінету Міністрів України про Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів НП транспортних засобів та їх зберігання №989 від 14 листопада 2018 року (далі - Постанова №989), яка не була чинною на час виникнення спірних правовідносин;
-          не було обґрунтовано підстави про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови;
У відзиві НП України на апеляційну скаргу вказується, що з матеріалів справи було очевидно, що інспектори (відповідачі) не являються посадовими особами НП України як центрального органу управління. В результаті допущення порушень процесуального права суд першої інстанції фактично ухвалив рішення про стягнення коштів з юридичної особи, яка до участі у справі безпідставно залучена не була.
У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПП в Одеській області ДПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції:
Постановою інспектора УПП в Одеській області ДПП Свідерка А.І. серії ЕАА №402139 від 14 травня 2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП. 
З вищезазначеної постанови вбачається, що 14 травня 2018 року в м. Одесі по вул. Приморська, 7 автомобіль Opel Zafira Tourer д.н.з НОМЕР_1 здійснив зупинку та стоянку, чим суттєво заважав руху інших учасників дорожнього руху, чим порушила п.15.10. ПДР. 
Також, 14 травня 2018 року був складаний акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про скасування постанови інспектора УПП в Одеській області ДПП Свідерко А.І. у справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018 року серія ЕАА №402139 є доведеними, а тому задовольнив позовні вимоги в цій частині повністю.
Також, суд першої інстанції, з посилання на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги та застосовані норми права в справі №520/2279/19 від 23 жовтня 2019 року та позицію Верховного Суду викладену у постанові Верховного Суду №815/70/16 від 13 березня 2019 року вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та стягнути з ДПП України на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 2 324,87 гривень, шляхом списання коштів зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України.
Суд першої інстанції в своєму рішенні вказав, що позивач також просив визнати противоправними дії інспектора УПП в Одеській області ДПП Мірченка М.А. зі складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, та скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, але дані вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає дані вимоги недоведеними та таким що задоволенню не підлягають.
Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції вважав ці вимоги необґрунтованими, вважав, що позивачу не була спричинена моральна шкода, а тому ці вимоги також задоволенню не підлягають.
Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 246 КАС України (зміст рішення) - у мотивувальній частині рішення зазначаються:
1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;
2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;
3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;
4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;
5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;
6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;
7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог ч.2 ст. 2 цього Кодексу.
Судова колегія зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 246 КАС України - воно фактично не містить мотивації.
Так, після вступної та описової частини, на початку мотивувальної частини рішення суд дуже стисло, на двох абзацах викладає обставини, встановлені судом, без змісту спірних правовідносин, без посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Далі, на більш ніж на чотирьох аркушах (а.с.180-184) цитуються численні правові норми, після чого слідує висновок, - "На підставі вищенаведеного,суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови Інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерка Андрія Івановича у справі про адміністративне правопорушення від 14.05.2018 року серії ЕАА № 402139 є доведеними, а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині повністю".
При цьому відсутні посилання на: докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; мотиви з яких суд застосував норми права; норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування; мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України.
Інші позовні вимоги, в рішенні суду описані аналогічно - наводяться численні норми права, після чого робиться дуже стислий та не мотивований висновок про задоволення або не задоволення позовних вимог.
Висновок суду про необхідність виходу за межі позовних вимог та стягнення з ДПП України на користь позивача матеріальної шкоди також немотивований доказами та обставинами справи, відсуне мотивування суми стягнення.
Взагалі є незрозумілим вихід суду за межі позовних вимог, в той час як в уточнених позовних вимогах є вимога про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань НП України грошових коштів в сумі 2 324, 87 грн. матеріальної шкоди пов`язаної з оплатою послуг евакуації, зберігання транспортного засобу, сплатою штрафу, банківських комісій.
Стосовно стягнення з ДПП України на користь позивача матеріальної шкоди, судова колегія вважає необхідним зазначити, що Департамент патрульної поліції України взагалі не був учасником даної справи, відповідачем по справі були інспектори УПП в Одеській області ДПП Свідерко А.І. та Мірченко М.А., а також Національна поліція України.
При цьому, в матеріалах справи наявні: клопотання УПП в Одеській області ДПП про залучення до участі у справі (а.с.43,44), клопотання НП України про заміну неналежного відповідача НП України на належного відповідача - ДПП (а.с.98, 99).
В матеріалах справи відсутні відомості про розгляд клопотання про заміну неналежного відповідача. З журналу судового засідання (а.с.177) вбачається, що суд першої інстанції протокольно відмовив у задоволені клопотання представника відповідача (НП України) про залучення третьої особи (ДПП), в той же час, в подальшому стягнув матеріальну шкоду саме з ДПП.
Наведене вказує на порушенням судом першої інстанції вимог ст.ст. 48, 49, 173 КАС України.
Враховуючи все вищенаведене, судова колегія доходить висновку про суттєве порушення судом першої інстанції процесуального права, і, відповідно, необхідність скасування судового рішення суду першої інстанції відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 317 КАС України.
Стосовно обставин справи судова колегія зазначає наступне.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги у русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 2 ст. 222 КУпАП встановлено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з п.15.10 "в" ПДР стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.
Пунктом 1 розділу ХІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція № 1395) встановлено, що тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених ст. 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.
Згідно ч.1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені…ч.3 ст.122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху)…працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно п.п.5, 6 розділу ХІІ Інструкції №1395 у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.
Судом апеляційної інстанції встановлена наступні обставини справи.
14 травня 2018 року було здійснено стоянку транспортного засобу Opel Zafira Tourer д.н.з НОМЕР_1 у м. Одесі, на вул. Приморській,7 з порушенням п.п.15.10(в) ПДР, суттєво перешкоджаючи іншим учасникам дорожнього руху, чим було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч, 3 ст. 122 КУпАП.
Власником транспортного засобу виявилася ОСОБА_1 
14 травня 2018 року о 11:40 год. інспектором УПП в Одеській області ДПП Мірченко М.А. у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було здійснено огляд та тимчасово затримано транспортний засіб про що було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.2).
14 травня 2018 року у приміщені до УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 надала інспектору УПП в Одеській області ДПП Свідерко А.І. пояснення з приводу того, що 14 травня 2018 року приблизно о 11:15 год. вона здійснила зупинку та стоянку транспортного засобу Opel Zafira Tourer д.н.з НОМЕР_1 в м. Одеса, на вул. Приморська, 7 на тротуарі.
На підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.63) та фотографій з місця правопорушення (а.с.62) у відношенні ОСОБА_1 інспектором УПП в Одеській області ДПП Свідерко А.І., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №402139, з фабули якої вбачається, що 14 травня 2018 року приблизно о 11:15 год. позивач здійснила стоянку транспортного засобу в м. Одеса, на вул. Приморська, 7 з порушенням п.п.15.10(в) ПДР, безпосередньо на тротуарі, чим суттєво перешкоджала учасникам дорожньому руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на особу накладено штраф у розмірі 510 грн. (а.с.16).
Наведені докази (фотофіксація правопорушення (а.с.62) та пояснення свідків (а.с.63)) підтверджують факт паркування транспортного засобу позивача на тротуарі без дотримання вимог щодо залишення щонайменше 2 м для руху пішоходів, що суттєво перешкоджало руху пішоходів.
Судова колегія критично відноситься до тверджень позивача про те, що припаркований нею автомобіль не створював перешкод дорожньому руху і руху пішоходів, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами.
За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення винесеної відносно позивача, відповідно рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.
Враховуючи, що викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи, а також, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позу ОСОБА_1 повністю.
Оскільки апеляційним судом прийнято судове рішення про відмову в задоволені позову, згідно ч.1 ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до інспектора роти №4 батальйону №4 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерка Андрія Івановича, інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Мірченка Миколи Анатолійовича, Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дій органів влади, скасування акту та стягнення грошових коштів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.