ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2997/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2019 року (головуючий суддя Жук Р.В.)
у справі  № 340/2997/19
за позовом    ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області
про  визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області щодо зниження розміру перерахованої у квітні 2018 року пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області повторно перерахувати та щомісячно виплачувати, починаючи з 01.01.2016 пенсію ОСОБА_1 із розрахунку 86% його грошового забезпечення, а також виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з її перерахунком, однією загальною сумою у повному обсязі у плановий виплатний період із урахуванням раніше виплачених сум, без відстрочення за постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а також нарахувати та виплатити згідно з частиною другою статті 55 Закону № 2262 компенсацію втрати частини доходів.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправним зниженням Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області розміру пенсії позивачу під час її перерахунку в квітні 2018 року з 86 до 70 відсотків грошового забезпечення та не виплати різниці між фактично отриманою мною та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року із розрахунку 86% грошового забезпечення у повному обсязі.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.12.2019 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області щодо зниження розміру перерахованої у квітні 2018 року пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області повторно перерахувати та щомісячно виплачувати, починаючи з 01.05.2018 пенсію ОСОБА_1 із розрахунку 86% його грошового забезпечення, а також виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з її перерахунком, з урахуванням раніше виплачених сум, а також нарахувати та виплатити згідно з частиною другою статті 55 Закону №2262 компенсацію втрати частини доходів. 
У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Суд виходив з того, що    застосування  показника - 70 % відповідних сум грошового забезпечення до перерахунку пенсії відповідача є протиправним як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів  ст.58 Конституції України.
Виходячи з встановленого факту протиправної несплати Пенсійним органом з 01.05.2018 позивачу пенсії у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позивач має право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів із врахуванням раніше сплачених коштів.
Разом з тим, суд значив, що враховуючи втрату чинності з 19.11.2019 (з дня набрання рішенням суду у справі №826/12704/18 законної сили) п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №103, з 19 листопада 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити перераховану суму пенсії однією загальною сумою у повному обсязі у плановий виплатний період із урахуванням раніше виплачених сум, суд виходив з того, що обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, які здійснюють нарахування пенсій на підставі наданих їм відповідними органами / особою - пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, та законодавство не визначає обов`язку відповідача виплачувати перераховані пенсії за певний період однією сумою.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення в цій частині та прийняти нове рішення, яким   задовольнити позову вимогу щодо повторного перерахунку та щомісячної виплати, починаючи з 01.01.2016, пенсії із розрахунку 86% грошового забезпечення, а також виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з її перерахунку, однією загальною сумою у повному обсязі у плановий виплатний період із урахуванням раніше виплачених сум, без відстрочення за постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а також нарахувати та виплатити згідно з ч.2 ст. 55 Закону №2262 компенсацію втрати частини доходів.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду скасувати, відмовити в задоволенні позову.
Відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду лише 25.11.2019, тобто, з порушенням встановлених процесуальним законодавством строків і в позовній заяві жодним чином не наводить обставини, які б вказували на поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, тому позовні вимоги в частині зобов`язання головного управління провести перерахунок пенсії позивача за період з 01.01.2016 до 25.11.2019 року (дати звернення до суду) повинні бути залишені без розгляду.
Також відповідач вказує, що відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ він керувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України, в тому числі, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, враховуючи також, що на момент проведення перерахунку пенсії позивачу як  особі рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а саме на січень 2016 року статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, тому у органів Пенсійного фонду немає правових підстав для здійснення перерахунку пенсій виходячи із розміру, вищому ніж 70% грошового забезпечення. Положень, які б закріплювали можливість перерахунку раніше призначених пенсій у відсотках, встановлених на час первинного призначення пенсії, жодна стаття Закону не містить. Застосування іншої редакції цієї статті (не чинної) суперечитиме нормам ст. 58 Конституції України.
При проведенні перерахунку пенсії з відповідних сум грошового забезпечення, яке отримують військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ при виході на пенсію зараз, та ті які вийшли на пенсію до 2016 року повинні перебувати в рівних умовах та отримувати пенсію в розмірі не вищому ніж 70% грошового забезпечення.
Позовні вимоги позивача про зобов`язання головного управління перерахувати та виплатити йому пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2016, відповідач вважає такими, що суперечать п.3 постанови Кабінету  Міністрів України від 21.02.2018 №103.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,   ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.01.2007 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (пенсію призначено з 23.06.1983), отримує пенсію за вислугу років   відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як пенсіонеру органів внутрішніх справ. 
Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 20.11.2019 № 165 (а.с.20) грошове забезпечення станом на 01.01.2008 (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу») становило 4685,77 грн.,  а саме: 1300,00 грн. посадовий оклад, 130,00 грн. оклад за військове звання, 572,00 грн. надбавка за вислугу років (40%), 980,98 грн. надбавка за особливо  важливі завдання (49%), 195,00 грн. надбавка за роботу з таємними документами  (15%), 169,00 грн. надбавка за оперативно-розшукову діяльність (13%), 1338,79 грн. премія (40%).
Основний розмір пенсії станом на 01.12.2015 становив 4029,76 грн. (4685,77 грн. х 86% за вислугу років 32 роки). 
02.05.2018 відповідач провів перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 21.03.2018 № 3415 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, основний розмір якої склав 70% грошового забезпечення у розмірі 6557,91 грн.  
Як зазначено у довідці від 21.03.2018 № 3415, вона видана позивачеві про те, що відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського – начальник відділу поліції до посади на день звільнення зі служби  - начальник Ленінського РВВС м. Кіровограда УВС Кіровоградського облвиконкому становить   9368,44 грн., а саме: посадовий оклад 3600,00 грн., оклад за військовим (спец.) званням підполковник поліції 2200,00 грн., надбавка за стаж служби (50%) 2900,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 540,00 грн., премія (1,39%) 128,44 грн.
Фактично пенсія позивача перерахована на виконання  постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 з 01.01.2016 виходячи із складових грошового забезпечення в розмірах, визначених постановою  Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».
За повідомленням Пенсійного фонду України (а.с.24) в квітні 2018 року позивач отримав суму підвищення в розмірі 4470,92 грн. за період з січня по квітень 2018 року.
Сума перерахованої пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 становить 26825,52 грн. Ця сума буде виплачуватись в такому порядку: 
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року – щомісячно 50% місячного розміру підвищення пенсії (558,87 грн.);
з 1 січня 2020 року до забезпечення повної виплати розрахованої суми – щомісячно 100% місячного розміру підвищення пенсії (1117,73 грн.).
15.11.2019 позивач звернувся до Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з вимогою повторно провести перерахунок та виплатити однією загальною сумою в повному обсязі без будь яких обмежень різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 21.03.2018 № 3415 у розмірі 86% грошового забезпечення з нарахуванням та виплатою згідно з ч.2 ст.55 Закону № 2262-ХІІ компенсації втрати частини доходів.
Листом від 20.11.2019 №208/ІЗ/П-11 відповідач із посиланням на ч.2 ст.13  Закону №2262-ХІІ та постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відмовив у такому перерахунку з огляду на  відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсій виходячи із розміру вищому ніж 70% грошового забезпечення (а.с.18).
Не погодившись з такими діями органу Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду  з цим позовом. 
Здійснюючи апеляційний перегляд справи з межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з судом першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо  зниження розміру перерахованої пенсії позивача з 86% до 70% грошового забезпечення та право позивача на отримання компенсації втрати частини доходів, втім вважає помилковим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, оскільки цей нормативний акт не стосується пенсіонерів органів внутрішніх справ, яким є позивач. 
Також апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про перерахування та щомісячну виплату пенсію позивача із розрахунку 86% його грошового забезпечення, починаючи з 01.05.2018. 
Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що відповідачем 01.05.2018 здійснений перерахунок пенсії позивача починаючи з 01.01.2016 та визначена розстрочка виплати заборгованості за попередній період у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 103.
Спірним у цій справі є питання перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015  № 988  «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і виплати перерахованої пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.
Відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII (який набрав чинності 29.12.2015) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Згідно з п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за вказаним вище Законом, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення таким особам.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015, яка набрала чинності  02 грудня 2015 року, установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 3 цієї постанови затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з  додатком 1; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з  додатками 3 - 10.
В подальшому у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 відбулась зміна правового регулювання спірних правовідносин щодо порядку перерахування та виплати раніше призначених пенсій працівникам міліції.
Пунктом 3 Постанови № 103 визначено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 року, № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:
з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;
з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
На момент проведення перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а саме: на січень 2016 року статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою керувався відповідач,  визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що застосування цього показника до перерахунку пенсії є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів  статті 58 Конституції України.
Порядок перерахунку призначених пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам урегульований нормами  статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, тому застосування  статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у зразковій справі №240/5401/18.
В рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18, яке набрало законної сили 16.10.2019, зазначено, що при перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі  постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103  відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 цього Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Суд зауважує, що пенсія позивачу перерахована з 01.01.2016 відповідно до  ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  і  п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, що не спростовує прийнятність вказаного висновку Верховного Суду про застосування ч. 2  ст. 13 цього Закону  і врахування цього висновку судом згідно з ч. 5  ст. 242 КАС України.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає неправомірним зменшення відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 її основного розміру з 86% до 70% грошового забезпечення.
З приводу позовних вимог про виплату заборгованості, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, без відстрочення згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи, що п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 втратив чинність з 19.11.2019 (з дня набрання рішенням суду по справі №826/12704/18 законної сили), тому і обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Суд встановив, що частковим  рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано п. 3  постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. 
Отже, з 19 листопада 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Апеляційний суд з цього приводу вважає за необхідне зазначити таке. 
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 визначено порядок виплати сум підвищення перерахованої пенсії, згідно якому виплата пенсії фактично розстрочена на значний термін.
Втім, виходячи з аналізу наведених  норм діючого законодавства в їх сукупності, відповідно до положень ст. 63 Закону № 2262-XII  Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями визначати умови і порядок перерахунку пенсій відповідних осіб у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення та їх розмір. 
Право Кабінету Міністрів України встановлювати порядок виплати перерахованих пенсій, як це вказано в п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, наведеним та іншими Законами  не визначене та не передбачене.
В свою чергу,  норми  Закону №2262-ХІІ  не передбачають можливості розстрочення виплати сум підвищення до перерахованих пенсій.
Відповідно до  статті 11 Закону України №2262-ХІІ  законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, базується на  Конституції України  і складається з цього  Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 в частині умов, порядку та розмірів саме виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин не повинні застосовуватися як такі,  що не відповідають ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Загальний порядок виплати пенсій визначений  ст. 52 Закону №2262-ХІІ, відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2016, з урахуванням вже сплачених сум, має визначається  Законом № 2262-XII , отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності».
Окрім того, відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати «майном» у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття  постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року передбачено  Законом № 2262-XII, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.
Згідно із статтею 1 Першого протоколу до  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою (параграф 30).
Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).
Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).
Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено  справедливий баланс  між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).
Також апеляційний суд зазначає, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а саме: ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 63) мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, які не повинні суперечити положенням Закону.
Таким чином, положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 в частині умов, порядку та розмірів саме виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин не повинні застосовуватися як такі,  що не відповідають ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності  відновлення права позивача на отримання у повному об`ємі належних йому сум пенсії за період саме  з 01.01.2016, які повинні бути розраховані та виплачені відповідно до чинних у зазначений період нормативно-правових актів без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати компенсацію втрати частини доходів, апеляційний суд зазначає, що питання законності та обґрунтованості рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження. 
Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідній частині.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2019 року у справі № 340/2997/19 скасувати, прийняти нове рішення про часткове задоволення позову. 
Визнати неправомірними дії  Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області щодо зменшення при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 її основного розміру з 86% до 70% грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області перерахувати з 01.01.2016 пенсію ОСОБА_1 із розрахунку 86% грошового забезпечення, виплатити заборгованість з нарахованої суми пенсії за період з 1 січня 2016 року із урахуванням раніше виплачених сум, без відстрочення за  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з нарахуванням та виплатою згідно з частиною другою статті 55  Закону №2262-ХІІ компенсації втрати частини доходів. 
В решті позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили згідно ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та в строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко