Справа № 751/769/20 	Головуючий у 1 інстанції Цибенко І. В. 	
Провадження № 33/4823/99/20 	  	
Категорія - ч.1 ст.130, ст.124,ч.1 ст.122-2 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року 	місто Чернігів	

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чикилевської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 березня  2020 року,
  
В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 березня  2020 року у задоволенні клопотання Управління Державної охорони України про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу було відмовлено. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в дохід державного бюджету. 
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що  03.02.2020 року о 05 год. 23 хв. в м.Чернігові на перехресті вул.Глібова та вул.Красносільського, керував автомобілем AUDI 80 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у лікаря - нарколога, що підтверджується висновком № 97 від 03.02.2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
Крім того, 03.02.2020 року о 05 год. 23 хв. в м. Чернігові на перехресті вул. Глібова та вул. Красносільського, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем AUDI 80 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував стан дорожнього покриття внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду, а саме виїхавши за межі проїзної частини, скоїв наїзд на бардюрний камінь. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, осіб постраждалих не має, при цьому водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху України.
Крім того, 03.02.2020 року о 05 год. 22 хв. в м.Чернігові по вул.Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI 80 д.н.з. НОМЕР_2 та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, що була подана за допомогою увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та вімкненого спеціального звукового сигналу, був зупинений шляхом переслідування на службовому авто TOYOTA PRIUS д.н.з. НОМЕР_3 .
За даним фактом відносно водія ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.124 КУпАП, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та на підставі ст.21 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124,ч.1 ст.122-2 КУпАП, а провадження по справі закрити. Матеріали направити до Управління Державної охорони України. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова місцевого суду не відповідає вимогам чинного законодавства та ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме доводи про можливість звільнення від адміністративної відповідальності та передачі матеріалів справи на розгляд трудового колективу заслуговують на увагу. Зазначає, що положення ст.21 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності. Наголошує, що вперше притягується до відповідальності, вину визнав, щиро розкаявся, наслідків не настало, є учасником бойових дій і в разі позбавлення права керувати транспортними засобами втратить місце роботи, що позбавить його засобів до існування. Вказує, що його було покарано за скоєні правопорушення, позбавлено премії та винесено сувору догану за порушення дисципліни праці. На його думку, суд поверхнево підійшов до розгляду справи.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу, не оспорювали  обставини вчинення адміністративного правопорушення  та пояснили, що з урахуванням всіх обставин справи ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП та передати матеріали щодо нього на розгляд Управління Державної охорони України для застосування заходів громадського впливу, що буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень. 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.                                                                       
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Адміністративна відповідальність за статтею 122-2 КУпАП настає у разі невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. 
Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень за зазначених у постанові обставин. 
Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся. Також його вина підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення (а.с.4,24,40), висновком наркологічного диспансерного відділення ЧОПНЛ Чернігівської обласної ради № 97 від 03.02.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6), актом медичного огляду № 97 від 03.02.2020, відповідно до якого у ОСОБА_1 в результаті обстеження виявлено показник наявності алкоголю 1,53 проміле (а.с.53), схемою місця ДТП (а.с.41), відеозаписом, який знаходиться на оптичному диску, доданому до матеріалів.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення учасниками провадження не заперечуються. 
За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку  про наявність  в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Місцевий суд у своєму рішенні в достатній мірі аргументував позицію стосовно відмови у задоволенні клопотання Управління Державної охорони України про передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, наголосивши, що застосування заходів громадського впливу, що передбачено ст.21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів. А тому, враховуючи, що правопорушення, вчинені ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, також ступінь алкогольного сп`яніння, наслідки перебування ОСОБА_1 за кермом в стані алкогольного сп`яніння та кількість вчинених адміністративних правопорушень, дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні зазначеного клопотання.
Наголосив, що характеризуючі дані не можуть бути достатніми для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та застосування ст.21 КУпАП. 
Місцевий суд дослідив усі наявні матеріали справи та врахував обставини в їх сукупності, надавши їм оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення з яким  погоджується  суд апеляційної інстанції. А тому доводи апеляційної скарги стосовно передачі матеріалів справи на розгляд трудового колективу не заслуговують на увагу. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з урахуванням вимог статті 33 КУпАП в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.   
Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,       

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 березня  2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	Ю. М. Короїд